ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 88-ц/821/2/22	  	
Справа №711/10059/17 	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 січня 2022 року                                                                                               м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Єльцова В.О.
суддів: Бородійчук В.Г., Василенко Л.І.
секретаря: Литвин-Восколович Ж.В.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
представник відповідача: адвокат Дмитренко Руслан Миколайович

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою   ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала до суду позов до   ОСОБА_2   про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 269 від 20 квітня 1966 року було виділено земельну ділянку під сумісне будівництво  двоквартирного житлового будинку громадянам   ОСОБА_3 (дідові позивача) та ОСОБА_4 (батькові позивача), площею 800 кв.м. Будівництво розпочалося в 1967 році і закінчилось в 1970 році.
Під час спорудження житлового будинку позивачу було 12-15 років і вона вносила в спільне будівництво свою працю: подавала цеглу, підносила розчин, зашкурювала цеглу для лицьової кладки. Після встановлення вікон, дверей, настилу підлоги позивач постійно їх фарбувала. Також постійно фарбувала дах, паркан, радіатори і труби опалення, здійснювала масляне фарбування кухні, побілку і поклейку шпалерами стін, стелі та інше. Вносила грошові кошти в спорудження будинку. Зокрема, під час газифікації будинку в 1974 році  позивач оплатила всю її вартість в сумі 202 карбованців 93 копійки, перерахувавши її з ощадної книжки, куди перераховувала частину заробітку на рахунок СМУ-9 тресту «Укргазкомунбуд», яке виконувало роботи.
Будинок був побудований за спільні кошти сім`ї. Оскільки частки кожного співвласника будинку не виділені в натурі та майно, яке перебуває в спільній частковій власності не поділено, відповідно кожний із співвласників має право на користування будь-якою частиною будинку.
Збудований будинок був єдиним і основним місцем проживання позивача, її синів та внуків. Позивач та її мати ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, користувалися всіма приміщеннями 1\2 частини будинковолодіння, що була єдиним цілим і складалася з чотирьох суміжних кімнат розмірами 7,6 ; 8,6 ; 15,5; 6,4 кв.м., загальною площею 38,1 кв.м. Також вони спільно користувалися земельною ділянкою, яка не приватизована, і надвірними спорудами, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Позивач та її сини за свій рахунок здійснювали поточний ремонт будинку та надвірних споруд, забезпечували схоронність будинку, міняли паркан, утримували в порядку прибудинкову територію, сплачували комунальні платежі, як самостійно так і відшкодовуючи частину їх матері. На дану адресу вони отримували і отримують поштову кореспонденцію, користувалися і користуються поліклінікою за цим місцем проживання.
Після 30 жовтня 2008 року їх житлові права та інтереси були порушені  відповідачем ОСОБА_2 , яка відповідно до договору дарування від 30 жовтня 2008 року стала співвласницею 5/12 частин будинку.
З часу обдарування ОСОБА_2 вчиняє протиправні дії щодо позивача та членів її сім`ї, щодо житлового будинку, а саме: 01 листопада 2008 року  відповідач без погодження з позивачем та членами її сім`ї, об 11 годині самовільно замінила дерев`яні двері, які слугували єдиним входом до спільної частини будинку, на металеві, але ключа від них не надала, тим самим обмеживши їх доступ до кухні та користування газовою плитою для приготування їжі і газовим котлом для опалення 1\2 частини будинку. Вказане свідчить про сплановане відповідачем намагання позбавити їх права на користування житловим приміщенням.
О 13 годині цього ж дня відповідач почала розбирати дерев`яний сарай, яким позивач користувалася, палити її речі, які там знаходилися, а знайшовши там наркотики викликала міліцію та прокуратуру .
Протягом опалювального сезону 2008-2009 років відповідач постійно прикручувала газ для опалення 1\2 частини будинку, ставлячи пальник газового котла на нульове положення, через що в приміщеннях було холодно, температура не піднімалася вище 4 - 5 градусів.
09 березня 2009 року відповідач відключила газовий котел повністю і злила воду з системи опалення, через що система стала непридатна до використання.
З часу обдарування ОСОБА_2 в будинку не проживає, земельною ділянкою не користується.
За 9 років відсутності опалення 1\2 частини будинку стала непридатна для постійного проживання, оскільки відбулося псування і пошкодження стін та підлоги грибком, пліснявою, підлога почала коробитися, фарба на вікнах здулася і відпадає. В кімнатах постійна вологість, запах цвілі, покрилися цвіллю меблі та одяг, одежа теж просякла цвіллю. Почався процес руйнування будинку, проводка відсиріла і є небезпека, що може статися її замикання. Навіть при цілодобовому включенні обігрівачів температура в опалювальний сезон  не піднімається вище 10-12 градусів. За цей час відповідач не робила поточного ремонту, що теж привело до псування житла. Несучі конструкції даху згнили через потрапляння на них дощу та снігу, бо покрівля руйнується. Стеля в приміщеннях, які відповідач закрила на ключ, частинами обвалилася. Дах потребує капітального ремонту, замощення теж.
Позивач обмежена в здійсненні права користування будинком. Її сім`я і тепер робить поточний ремонт виділених їм приміщень, підтримує у відносно належному стані дах, паркан, водоколонку, забезпечує схоронність будинку, доглядає за деревами, обробляє город, утримує прибудинкову територію, чого не виконує відповідач.
На підставі викладеного позивач просила суд встановити факт наявності протиправних дій і протиправної поведінки відповідача щодо її прав, інтересів, свободи та гідності і визнати дії і поведінку відповідача неправомірними.
Притягнути до відповідальності відповідача за недодержання нею при вчиненні своїх дій вимог, встановлених частинами 2-4,6 ст.13 ЦК України.
Заборонити відповідачу зловживати своїми правами, діяльністю та застосувати до ОСОБА_2 інші наслідки, встановлені Законом.
Зобов`язати відповідача відновити систему опалення в 1\2 частині спірного будинку по АДРЕСА_1 .
Зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу користуватися підсобними приміщеннями (кухнею, коридором) в 1\2 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Зобов`язати відповідача виконувати обов`язки щодо збереження будинку, здійснення поточного і капітального ремонту будинку та надвірних споруд, утримання в порядку прибудинкової території.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 жовтня 2018 року до рішення внесені виправлення.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року - скасовано.
Ухвалено нове рішення яким:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права - задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 користуватись кухнею літ.2.2 та коридором літ.2.1 в будинку за адресою АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 190 гривень.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року касаційні скарги   ОСОБА_2 та ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року залишено без змін.
Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 280,00 грн.
Поновлено дію постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року.

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Черкаського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Черкаської області віл 10 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви зазначає, що 28 вересня 2021 року вона отримала рішення Народного суду Придніпровського району м. Черкаси від 21 серпня 1080 року по справі №2-894/1980р. Саме це рішення містить істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу, так як стали відомі їй лише після ознайомлення з зазначеним рішенням. Згідно резолютивної частини рішення було проведено реальний розділ АДРЕСА_1 . Таким чином, з врахування вказаного рішення, ОСОБА_1 ніякого відношення до користування кухнею літ. 2-2 та коридором літ. 2-1 не може мати, адже її частка була реально виділена за рішенням Народного суду Придніпровського району міста Черкаси від 21 серпня 1080 року по справі №2-894/1980р. наразі частку позивача складають половина ідеальної долі кімнат 3-1, 3-2, 3-3 (т.1 а.с. 130-136), друга ідеальна доля кімнат належить ОСОБА_2 . Окрім того, питання щодо встановлення права користування позивач не ставила у позові взагалі. 
Просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.
Так, згідно ст. 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
У пунктах 3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст.423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).
Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року, яку просить переглянути за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 , встановлено наступні обставини.
Власниками будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 в частці 5/12, ОСОБА_6 в частці 1/2, ОСОБА_1 в частці 1/12 (т. 1 а.с. 128-136).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть домовитись щодо порядку володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, в зв`язку з чим у них тривалий час існує спір.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судами розглядалась справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою  та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Михайлівської Аліси Анатоліївни, треті особи - служба у справах дітей Черкаської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування.
Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, в задоволенні як первісних позовних вимог так і зустрічних позовних вимог відмовлено. Таким чином рішення апеляційного суду набрало законної сили.
Між сторонами склався порядок користування будинком, за яким ОСОБА_2 користується приміщеннями №№ 2-1 - 2-5 будинку загальною площею 42,3 кв.м.; ОСОБА_6 користується приміщенням №1-1 - 1-7 будинку загальною площею 60,6 кв.м.; ОСОБА_1 , користується приміщеннями будинку №№ 3-1 - 3-3 загальною площею 24,3 кв.м.
Як вбачається з технічного паспорта житлового будинку(т.1 а.с.130-136) перше та друге приміщення, яким користується ОСОБА_1 не мають природного освітлення.
Будинок обладнаний системою опалення, яка працює від природного газу, котел якого знаходиться в приміщенні яке перебуває в користуванні ОСОБА_2 , що встановлено рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 1 квітня 2015 року (т.1 а.с.122-127)
Предметом спору є житло, тобто жиле приміщення, призначене та придатне для постійного чи тимчасового проживання (ст. 379 ЦК України), тому вимоги до такого приміщення мають відповідати умовам, за яких буде забезпечено життєдіяльність людини, в тому числі і наявність опалення в певний період пори року.
Оскільки частки кожного співвласника будинку не виділені в натурі та майно яке перебуває в спільній частковій власності не поділено, відповідно кожний із співвласників має право на користування будь-якою частиною будинку.
Після зазначеного рішення суду і до даного часу нічого не змінилось, частки кожного співвласника будинку не виділені в натурі, майно яке перебуває в спільній частковій власності не поділено,  порядок володіння та користування майном не встановлений, в зв`язку з чим кожний із співвласників має право на користування будь-якою частиною будинку в тому числі приміщеннями загального користування.
Створення будь-яких перешкод у такому користуванні є порушенням права власності яке підлягає захисту.
Відповідач, замінивши вхідні двері до приміщення №№ 2-1 - 2-5 будинку та не надавши ключі від вказаних дверей позивачу, вчинила перешкоди в доступі останньої в тому числі до місць загального користування, в яких знаходиться обладнання для опалення (газовий котел та прилад обліку) та газова плита для приготування їжі.
З вказаних підстав позовна вимога про зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу користуватись кухнею літ.2.2 та коридором літ.2.1 в будинку за адресою АДРЕСА_1 була задоволена постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року.
Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_2 стверджує, що 28 вересня 2021 року вона отримала рішення Народного суду Придніпровського району міста Черкаси від 21 серпня 1080 року по справі №2-894/1980р. Саме це рішення містить істотні для справі обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу, так як стали відомі їй лише після ознайомлення з зазначеним рішенням.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України, Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення у апеляційному або касаційному порядку.
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. Частки кожного співвласника будинку та порядок користування будинком було встановлено постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року та постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року. Нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Враховуючи те, що суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, та не ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Заявник фактично оскаржує законність та обґрунтованість рішення Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року, що переглянуто судом касаційної інстанції, і набрало законної сили, та в якому встановлено порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю.
Приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
       Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 429 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовити.
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року залишити в силі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Єльцов

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко