Ухвала
02 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 336/7185/20
провадження № 61-1424ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу адвоката Коломоєць Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту освіту і науки Запорізької міської ради, за участю третьої особи - Запорізької гімназії № 17 Запорізької міської ради в особі первинної профспілкової організації, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року адвокат Коломоєць І. В.звернулась до Верховного Суду в інтересах ОСОБА_1  із касаційною скаргою, яка не може бути прийнята касаційним судом, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги за вимогами провідшкодування моральної шкоди.
Крім того, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.
Такий висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.
Від цього висновку ні об`єднані палати Верховного Суду, ні Велика Палата Верховного Суду не відступили.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позову) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено в розмірі 2 102,00 грн.
Таким чином особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 363,20 грн ((2 102*0,4+2 102*0,4)*200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу адвоката Коломоєць Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 грудня 2021 року залишити без руху.
Надати адвокату Коломоєць Ірині Василівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особам, які її подали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       С. Ю. Мартєв