КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                           Доповідач - Кулікова С.В.
22-ц/824/1453/2022              
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                          Справа №373/259/21

19 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Рубан С.М.    
                                     - Заришняк Г.М.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Опанасюка І.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27.04.2016 року в розмірі 100 217,13 грн., а також судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 27.04.2016 року.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією паспорта споживчого кредиту.
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування кредитну картку.
Вказував на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а  відповідач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував.
У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 20.01.2021 року має заборгованість у розмірі 100217 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 88 020 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі : 65 183 грн. 88 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 22 836 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 489 грн. 02 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7 707 грн. 56 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.04.2016 року. Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. На підтвердження використання відповідачем кредитного карткового рахунку банком була надана виписка. 
З огляду на зазначене, вважає, що судом мають бути враховані висновки ВС у постановах від 10.04.2019 року у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 року у справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц, від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц.
Крім того, вказував на те, що судом не був досліджений розрахунок заборгованості, тому вважає, що суд ухилився від своїх прямих обов`язків, зокрема, від здійснення правосуддя.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підтвердження укладення кредитного договору позивачем надана копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 27.04.2016, згідно якої ОСОБА_1 виявив бажання отримувати банківські послуги в АТ КБ «ПриватБанк».
До Анкети-заяви позивач додав Умови та правила надання банківських послуг, розрахунок заборгованості станом на 20.01.2021, виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 станом на 22.01.2021, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , довідку про видані картки, копію паспорта споживчого кредиту, витяг з «Тарифів Банку», копію паспорта відповідача.
З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вбачається, що ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву 27.04.2016 року.  При цьому, заява не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу останньому будь-якої банківської картки. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, а лише анкетні дані особи, інформація про його освіту, сімейний стан, розмір доходів та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами користування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, разом складають договір про надання банківських послуг.
З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано кредитну картку № НОМЕР_1 , дата відкриття - 31.05.2019 року, термін дії - 06/22.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти № НОМЕР_1 , оформленої на відповідача ОСОБА_1 (договір б/н), 31.05.2019 року - старт карткового рахунку, 21.11.2019 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 90 000 грн., 08.12.2020 року кредитний ліміт дорівнює 0.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2018 року відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією   про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування. Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці до 100 000 грн. (по картці Platinum) та до 400 грн. (по картці World Elite), до 80 0000 грн. (по картці Visa Infinite) , до 200 000 грн. (по картці World Black Edition) наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору і кредитування до 240 місяців  з процентною ставкою за межами пільгового періоду 37, 2 % відсотків. Відповідно до порядку повернення кредиту, передбаченого п. 5 паспорту споживчого кредиту, встановлено кількість та розмір платежів та їх періодичність внесення, що здійснюється в розмірі 7 % від заборгованості  + комісія щомісячно. Згідно з п. 6 вказаного паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 , штраф за прострочення більш ніж на 30 днів складає  500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Також визначено, що подвійна процентна ставка, застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту укладення із відповідачем договору на умовах, зазначених позивачем, та факту видачі кредиту на підставі заяви від 27.04.2016 року, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.
Так, частиною першої статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2016 року, відповідач підписав анкету-заяву  про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка містить анкетні дані відповідача та в якій відсутні будь-які відомості, яку банківську картку бажає отримати відповідач (а.с.13).
Відповідно до довідки на виконання зазначеного вище кредитного договору, банком були надані відповідачу наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття - 31.05.2019 року, термін дії - 06/22.
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 відповідачу на картку № НОМЕР_1 , 21.11.2019 року встановлено кредитний ліміт 90 000,00 грн.
До позову банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum», «World Black Edition», «World Elite», «Infinite», «Visa Signature» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Згідно з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, станом на 20.01.2021 року, відповідач має заборгованість у розмірі 100 217,13 грн., яка складається з наступного: 88 020,55 грн. - заборгованість за кредитом; 12 196,58 грн. заборгованість за відсотками.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами.
У заяві позичальниці від 27.04.2016 року взагалі відсутня інформація щодо виявленого ОСОБА_1 бажання про надання кредитної картки. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку.
Оскільки умовами анкети-заяви, яка підписана відповідачем, не погоджено видачі кредитної картки, її типу та умов кредитування, зокрема і розміру відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку про відмову в задоволенні позову.
Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17, який судом і враховано при ухваленні оскаржуваного рішення.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, не надав до позовної заяви належних та допустимих доказів погодження між сторонами істотних умов кредитного договору.
Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані, а також ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
В матеріалах справи наявна роздруківка, що містить інформацію щодо процентної ставки, яка була долучена позивачем до позовної заяви, та як зазначає позивач у додатках до позовної заяви паспорт споживчого кредитування. 
Дана роздруківка містить підпис та зазначено підписанта   ОСОБА_1 27/12/2018, тобто не в день коли було підписано анкету-заяву №б/н від 27.04.2016 року. 
Дана роздруківка з інформацією містить лише умови кредитування щодо карток типу «Platinum», «MC Wоrld Elite», «Visa Infinite», «MC Wоrld BlackEdition» тоді як в анкеті заяві відсутні відомості про те, що   ОСОБА_1 було видано картку такого типу. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б давали підстави стверджувати, що саме на підставі анкети-заяви №б/н від 27.04.2016 року, відповідачу було видано картку та відповідно підписано паспорт споживчого кредитування від 27.12.2018 року.
Колегія суддів вважає, що судом правомірно не взято до уваги, надану позивачем, копію паспорта споживчого кредиту, оскільки підпис відповідача на цьому документі, який складається з чотирьох сторінок, міститься лише на останній сторінці. До того ж, у цьому документі зазначено умови щодо надання кредитних ліній на карткових рахунках: ««Platinum», «MC Wоrld Elite», «Visa Infinite», «MC Wоrld BlackEdition» та з розміром кредитного ліміту до 100 000,00 грн., до 400 000,00 грн., до 800 000,00 грн., до 200 000,00 грн. відповідно. А у справі, що переглядається, відсутні докази про встановлення відповідачу кредитного ліміту у такому розмірі за конкретним, визначеним типом карткового рахунку.
Також слід зазначити, що в паспорті споживчого кредиту вказано про те, що наведена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 11.01.2019, тобто протягом 15 днів з дня надання інформації (27.12.2018).
Більше того, у вказаному паспорті споживчого кредиту вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Отже, факт підписання відповідачем паспорту споживчого кредитування не може безумовно свідчити, що між сторонами погоджено істотні умови договору про розмір відсотків.
Розрахунок заборгованості, за відсутності доказів на підтвердження зазначених у позові обставин, не може свідчити про обгрунтованість та доведеність позовних вимог.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що судом мають бути враховані висновки Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 року у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 року у справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц, від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц, оскільки вони були викладені за інших встановлених у справі обставин.
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди позивача з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки наявних у справі письмових доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору. Вказані аргументи спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин саме в тому контексті, який, на думку позивача є правовою підставою для стягнення з відповідача кредитної заборгованості.
Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно  дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення з дотриманням  норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий:                                              Судді: