УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 707/1491/21
провадження № 61-19723ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Єльцова В. О., прийняту за результатами перегляду ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2021 року щодо повернення позовної заяви у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що в липні 2021 року  Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» (далі - ТОВ «ЮК «Доступний адвокат») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь 54 991,12 грн, з яких: 42069,90 грн - сума основного боргу, 9 297,45 грн інфляційні збитки, 3 623,77 грн сума відсотків за користування грошовими коштами. 
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2021 року позовну заяву ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» повернуто.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір між ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки на час укладення договору між ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та ОСОБА_1 ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та ОСОБА_2 перебували                        у корпоративних відносинах. Спір виник внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов договору про надання послуг. Позивач уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 в суді згідно умов договору про надання послуг. ОСОБА_1 винагороду за послуги не сплатив, існують підстави вважати, що ОСОБА_2 міг отримати винагороду за надані послуги. 
Вимоги ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 слід розглядати в порядку цивільного судочинства та відповідно до територіальної підсудності, яка регулюється положеннями частини першої статті 27 ЦПК України. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» є зловживанням процесуальними правами та порушенням принципів і завдань цивільного судочинства; позивач умисно об`єднав позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку господарського та цивільного судочинства, з метою зміни підсудності розгляду справи.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» задоволено частково. Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції в порушення частин п`ятої, шостої статті 185 ЦПК України вдруге постановив ухвалу, якою позовну заяву ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не відкриваючи провадження у справі, повернув позивачу.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що договір був укладений між ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» та ОСОБА_1 про надання правової допомоги.                   ОСОБА_2 , який на момент укладення та виконання спірного договору був засновником (учасником) ТОВ «ЮК «Доступний адвокат», виступаввиконавцем  у цьому договорі. Укладений договір не впливає на корпоративні права, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги до ОСОБА_2 підлягають розгляду в порядку господарського судочинства є помилковим.
Апеляційний суд зазначив, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України ТОВ «ЮК «Доступний адвокат», звертаючись до суду з цим позовом, визначило предмет, підстави позову та склад сторін. Суд першої інстанції, не встановивши умислу та недобросовісності в діях позивача, порушив норми процесуального права та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для застосування частини третьої статті 44 ЦПК України.
03 грудня 2021 року (згідно відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені в постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року               в справі № 203/2501/15-ц, від 15 вересня 2021 року у справі № 463/4835/16-ц,                        у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1593цс16 не дослідив зібрані у справі докази та не звернув увагу, що спір виник між учасником (засновником) юридичної особи та юридичною особою. ОСОБА_2 не є учасником договору, тому не може бути відповідачем у справі в порядку цивільного судочинства в межах заявленого позову. Спір між ОСОБА_1 та позивачем підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за місцем його проживання. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку з дотриманням норм процесуального права щодо зловживання позивачем прав щодо об`єднання позовів в одне провадження, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. 
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Судами встановлено, що станом на дату укладення договору про надання юридичних послуг (02 квітня 2018 року) між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» до складу засновників (учасників) ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» входили три особи, зокрема, ОСОБА_2 . 
Згідно ордеру від 05 квітня 2018 року Серії ЧК № 65177 інтереси ОСОБА_1 представляв ОСОБА_2 . 
Предметом договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року є забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів замовника, надання правової допомоги замовнику у статусі свідка у кримінальному процесі, надання замовнику правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у суді, в іноземних, міжнародних судових органах.
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають                                   з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають               у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, у тому числі справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, зокрема у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема, участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
За змістом частини першої статті 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобовязана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або відмовиться від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.
Відповідно до частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 925/1321/16 зазначено, що з огляду на положення статей 167, 55 ГК України корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією, 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що спір, який виник з приводу невиконання зобов'язань за договором про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року, виконавцем якого призначено Константина В. М., не стосується корпоративних прав останнього, не має ознак господарського спору, дійшов правильного висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.
Залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2  ТОВ «ЮК «Доступний адвокат» обґрунтовувало тим, що той як виконавець за вказаним договором міг отримати винагороду від ОСОБА_1 і не внести її в касу товариства, що також не свідчить про зв'язок виниклого спору з корпоративними правами ОСОБА_2 і не вказує на недобросовісність поведінки ТОВ «ЮК «Доступний адвокат», навіть якщо цей співвідповідач не має відповідати за цим позовом, що можна встановити лише під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження у справі. 
Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені в постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року                в справі № 203/2501/15-ц, від 15 вересня 2021 року у справі № 463/4835/16-ц,                        постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1593цс16, є необґрунтованими, оскільки у зазначених справах встановлені фактичні обставини справи є відмінними від обставин справи, що переглядається.
У частині четвертій статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційні скарги є необґрунтованими, а правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Єльцова В. О., прийняту за результатами перегляду ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2021 року щодо повернення позовної заяви, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Доступний адвокат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар