ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 120/5339/21-а
адміністративне провадження № К/9901/47747/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Данилевич Н.А., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №120/5339/21
за позовом ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Озадовського про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, постановлену у складі: головуючого судді Кузьмишина В.М., суддів Сушка О.О., Боровицького О. А.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
26 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Романа Озадовського (далі - відповідач) з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно неналежного розгляду скарги від 09 квітня 2021 року;
- зобов`язати відповідача провести розгляд скарги від 09 квітня 2021 року із забезпеченням прав, передбачених статтями 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», з правом бути запрошеним та присутнім при перевірці, розгляді скарги та надати аргументовану відповідь на електронну пошту.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк).
18 жовтня 2021 року позивач подав до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути її недоліки шляхом надання уточненої апеляційної скарги, форма і зміст якої відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а також документа про сплату судового збору.
11 листопада 2021 року позивач подав до Сьомого апеляційного адміністративного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій просив звільнити його від сплати судового збору та поновити йому строк на апеляційне оскарження у зв`язку з дією карантину.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року позивача звільнено від сплати судового збору; залишено без руху апеляційну скаргу, запропоновано позивачеві вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
19 і 30 листопада 2021 року позивач подав заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зазначив, що в період з 25 червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року хворів.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції вважав, що позивач пропустив строк на апеляційне оскарження і не надав доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
Так, суд апеляційної інстанції встановив, що 23 червня 2021 року копію ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року було надіслано позивачеві на електронну пошту, яку він зареєстрував у підсистемі «Електронний суд». При цьому з апеляційною скаргою позивач звернувся лише 19 жовтня 2021 року.
Суд апеляційної інстанції прийняв до уваги докази тимчасової непрацездатності позивача у період з 25 червня 2021 року по 08 липня 2021 року, з 25 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року та з 04 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що період непрацездатності позивача не був безперервним і в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність перешкод для звернення до суду в період з 09 липня 2021 року по 24 серпня 2021 року або у період з 01 вересня 2021 року по 03 жовтня 2021 року.
ІI. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене із порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначив, що суд апеляційної інстанції не зазначив причин, з яких він відхилив подані ним докази про тимчасову непрацездатність у період з 21 липня 2021 року по 16 серпня 2021 року та в період з 01 вересня 2021 року по 15 вересня 2021 року.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав уважати, що строк на апеляційне оскарження позивач пропустив з поважних причин.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Данилевич Н.А., Уханенку С.А.
Бевзенку В.М., суддям Білоусу О.В., Стрелець Т.Г.
Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою. 
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування
Частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У частині другій статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до частини сьомої статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
IV. Позиція Верховного Суду
Зі змісту частин першої, другої статті 295 КАС України випливає, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається упродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (постановлення). При цьому учасники справи, яким копію ухвали не було вручено в день її проголошення (постановлення), мають право на поновлення зазначеного строку за умови, що апеляційну скаргу подано не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.
Звернення до суду за межами строків, визначених у статті 295 КАС України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк апелянтом був пропущений з поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив, що копію ухвали про повернення позовної заяви від 18 червня 2021 року було надіслано позивачеві на його офіційну електронну адресу, зареєстровану в підсистемі «Електронний суд», 23 червня 2021 року, а з апеляційною скаргою на нею позивач звернувся лише 19 жовтня 2021 року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, позивач зазначив, що у період з 25 червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року він хворів, на підтвердження чого надав довідки, видані КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці», а саме: 1) від 08 липня 2021 року про перебування позивача у період з 25 червня 2021 року по 08 липня 2021 року на амбулаторному лікуванні; 2) від 17 серпня 2021 року про перебування позивача у період з 21 липня 2021 року по 16 серпня 2021 року на амбулаторному лікуванні; 
 3) від 31 серпня 2021 року про перебування позивача у період з 25 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року на амбулаторному лікуванні; 4) від 24 вересня 2021 року про перебування позивача у період з 16 вересня 2021 року по 24 вересня 2021 року на амбулаторному лікуванні; 5) від 18 жовтня 2021 року про перебування позивача у період з 04 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року на амбулаторному лікуванні; 
6) та довідку від 16 вересня 2021 року №8, видану КНП «Хмільницька обласна лікарня відновного лікування», про перебування позивача у період з 01 вересня 2021 року по 15 вересня 2021 року на амбулаторному лікуванні.
Оцінюючи подані позивачем докази, суд апеляційної інстанції погодився з тим, що в період з 25 червня 2021 року по 08 липня 2021 року, з 25 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року та з 04 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року існували поважні причини, з яких позивач не міг звернутися до суду апеляційної інстанції.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що відсутні докази, які б підтверджували наявність перешкод для звернення до суду в період з 09 липня 2021 року по 24 серпня 2021 року або у період з 01 вересня 2021 року по 03 жовтня 2021 року.
При цьому суд апеляційної інстанції не зазначив мотивів, з яких він відхилив посилання позивача на довідки, видані КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці» від 17 серпня 2021 року (а.с. 62, зворотній бік),  24 вересня 2021 року (а.с. 61, зворотній бік), та довідку від 16 вересня 2021 року №8, видану КНП «Хмільницька обласна лікарня відновного лікування» (а.с. 42; а.с. 60, зворотній бік), відповідно до яких позивач був на лікуванні у період з 21 липня 2021 року по 16 серпня 2021 року, з 01 вересня 2021 року по 24 вересня 2021 року.
Таким чином, судом апеляційної інстанції було не в повному обсязі досліджено докази та встановлено обставини, на які позивач посилався як на підставу для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
За викладених обставин висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивач не надав доказів, які б давали підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин, є передчасним.
Виходячи з меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених в статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Беручи до уваги, що суд апеляційної інстанції не досліджував зібраних у справі доказів, якими позивач обґрунтовував поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
VII. Судові витрати
Ураховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №120/5339/21-а скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Судові витрати не розподіляються. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич
                                                                                          С.А. Уханенко