ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/4655/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі №280/4655/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектран"  до  Київської митниці Держмитслужби  про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Спектран” звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом  до Київської митниці Держмитслужби, відповідно до якого позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100060/2021/000046/1 від 02 червня 2021 року, прийняте Київською митницею Держмитслужби    та визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2021/01167 від 02 червня 2021 року, прийняту Київською митницею Держмитслужби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для митного оформлення ввезеного на територію України товару позивачем   подано митну декларацію № UA100060/2021/281669 від 28 травня 2021 року. Митну вартість товару за поданою декларацією визначено за першим методом - ціною договору, а саме 198 433 євро 00 євроцентів (графа 22), а розмір митних платежів відповідно до графи 47 “нарахування платежів” становив 1 382 758 грн. 53 коп. Незважаючи на надання вичерпного та достатнього переліку документів для підтвердження митної вартості товару. 02 червня 2021 року Київською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарні № UA 100060/2021/000046/1 та митну вартість однієї одиниці товару визначено за резервним методом у розмірі 397 203 євро 80 євроцентів, внаслідок чого вартість товару збільшилася з суми 198 433 євро 00 євроцентів до 397 203 євро 80 євроцентів. Коригування митної вартості товару стало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засопів комерційного призначеним № UA 100060/2021/01167 від 02.06.2021. В картці відмови вказано декларанту подати нову митну декларацію враховуючи коригування митної вартості на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100060/2021 /000046/1 від 02 червня 2021 року. В свою чергу, позивачем подано митну декларацію № UA 100060/2021/282214 від 02 червня 2021 року з урахуванням вищевказаного Рішення про коригування митної вартості та в графі 47 “Нарахування платежів” вказано суму у загальному розмірі 2 663 926 гри. 73 коп., яку сплачено Позивачем у повному обсязі (що підтверджується платіжним дорученням № 1088 від 02 червня 2021 року та № 1070 під 27 травня 2021 року). Отже, внаслідок прийнятого незаконного Рішення про коригування митної вартості товару, позивачем надмірно сплачено 1 281 168 грн. 20 коп. митних платежів. В оскаржуваному Рішенні відповідачем не зазначено конкретної причини щодо неможливості застосування основного методу визначений митної вартості, не встановлено чіткий перелік документів, що повніші підтвердити ті обставини, що викликали сумнів у достовірності наданої інформації. Також, загальні посилання на незастосуванні методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, методу на основі віднімання вартості, методу на основі додавання вартості (обчислена вартість) не є належним обґрунтуванням прийнятого відповідачем Рішення. Виходячи з того, що метод визначення митної вартості за ціною договору є основним, то для застосування другорядних методів визначення митної вартості, митним органом має бути повно викладено доводи, з посиланням на положення закону, що свідчить про неможливість визнання митної вартості за першим, основним методом. Відповідач, при здійсненні митного оформлення товарів за шостим (резервним) методом не спростував контрактну ціну та не обґрунтував неможливість визначити митну вартість на підставі наданих позивачем документів. Відповідач також не підтвердив аргументованими доводами наявність у поданих документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.  
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі №280/4655/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Спектран” до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задоволено у повному обсязі.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції у даній справі, подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи не   з`ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення судового рішення з порушенням норм матеріального та процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обгрутована тим, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією, окрім інших, спрацювали критерії ризику АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками) за кодами 103-1, 105-2: перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її замішують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби та контроль правильності визначення митної вартості товарів відповідно. Під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 28.05.2021 № UА100060/2021/281669 встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять відомостей щодо числових значень складових митної вартості та за результатом аналізу наданих декларантом при митному оформленні митної декларації документів, встановлено, що надані документи не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості. Враховуючи, що документів, які передбачені положеннями наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 декларантом при митному оформленні надані не у повному обсязі, v митного органу відсутня можливість здійснити перевірку правильності обчислення складових митної вартості. Зазначені обставини не дають можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Виходячи з наведеного у відзиві, відповідно до принципів і положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, митна вартість товару (з урахуванням складових митної вартості, відповідно до пункту 10 статті 58 Кодексу ) складає 13 333 854.15 грн. (397203,8 євро). Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей  в поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. 
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів,  перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що  27 січня 2021 року між И-Глобалодж Корпорейшн (Е-Clobaladgc Corporation) як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Спектран” як Покупцем укладено Контракт № ТТ011036 (далі - Контракт).
Відповідно до п. 1. Контракту Продавець продав, а Покупець придбав обладнання та/або аксесуари до обладнання у кількості, асортименті, за пінами та технічними умовами, зазначеними у додатку № 1. що є невід`ємною частиною даного Контракту. Кінцевий користувач: Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат.
Пунктом 2 Контракту Сторони погодили ціну Контракту: валюта - евро, сума 198433 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять три) евро 00 евроцентів.
Пунктом 3 Контракту встановлено умови поставки: FCA - Narita airport, Японія.
Пунктом 4 Контракту Сторони погодили умови оплати: перша оплата - 10 % - 19843 євро 30 євроцентів. друга оплата - 90 % - 178 589 евро 70 евроцентів протягом 90 днів після дати авіанакладної, можлива оплата частинами.
Додатком № 1 до Контракту встановлено кількість, асортимент, ціну та технічні умови обладнання: Rigaku Multi-channel Simultaneous X-ray Spcctromctcr (system simultix 15). у кількості 1 штука, вартістю за одиницю 198 433 євро 00 євроцентів.
На виконання умов Контракту щодо оплати позивачем здійснено оплату у розмірі 10 % вартості обладнання - 19 843 євро 30 євроцентів двома платежами:
платіжне доручення в іноземній валюті № 61 від 10 лютого 2021 року у розмірі 7000 євро 00 євроцентів;
платіжне доручення в іноземній валюті № 65 від 09 березня 2021 року у розмірі 12 843 євро 30 євроцентів.
Для здійснення митного оформлення між ТОВ “Снектран” як декларантом та ФОП    ОСОБА_1 укладено Договір доручення № 8 падання митно-брокерських послуг від 01 листопада 2015 року.
Для митного оформлення ввезеного на територію України товару позивачем було подано митну декларацію № UA100060/2021/281669 від 28 травня 2021 року.
Митну вартість товару за поданою декларацією визначено за першим методом - ціною договору, а саме 198 433 євро 00 євроцентів (графа 22), а розмір митних платежів відповідно до графи 47 “нарахування платежів” становив 1 382 758 грп. 53 коп.
На підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару надано наступні документи: 1)          Пакувальний лист б/н від 14 травня 2021 року. 2)          Електронний рахунок-фактуру (інвойс) ТТ011036 від 14 травня 2021 року. 3)          Міжнародну товарну-транспортну накладної СМК № 25052021 від 25 травня 2021 року. 4)          Міжнародну вантажну накладну YJP35743330 від 21 травня 2021 року. 5)          Платіжні доручення в іноземній валюті № 61 та № 65 від 10 лютого 2021 року та 09 березня 2021 року відповідно. 6)          Лист “щодо міжнародного перевезення вантажу” вих. № 08/05/6 від 27 травня 2021 року. 7)          Контракт № ТТ011036 від 27 січня 2021 року з додатком № 1. 8)          Договір № 8 про падання брокерських послуг від 01 листопада 2015 року. 9)          Договір про надання транспортио-експсдиторського обслуговування з перевезення вантажів авіаційним, автомобільним транспортом та митно-брокерських послуг № 247-11-20 від 06 листопада 2020 року. 10)          Довідка технолога № 148-05-21 від 28 травня 2021 року. 11)          Разова перепустка. 12)          Митна декларації країни відправлення 21DE330260128381МІ від 25 травня 2021 року.
28 травня 2021 року митницею направлено декларанту електронне повідомлення із викликом декларанта для митного огляду товару.
01 червня 2021 року митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи (для здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару):
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
виписку з бухгалтерської документації:
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на вищевказане повідомлення брокером надано заяву вих. № 1 від 01 червня 2021 року про те, що інших додаткових документи надати немає можливості.
02 червня 2021 року Київською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарні № UA 100060/2021/000046/1 та митну вартість однієї одиниці товару визначено за резервним методом у розмірі 397 203 євро 80 євроцентів, внаслідок чого вартість товару збільшено з суми 198 433 євро 00 євроцентів до 397 203 євро 80 євроцентів.
Коригування митної вартості товару стало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100060/2021/01167 від 02 червня 2021 року. В картці відмови вказано декларанту подати нову митну декларацію враховуючи коригування митної вартості на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100060/2021/000046/1 від 02 червня 2021 року.
Позивачем подано митну декларацію № UA 100060/2021/282214 від 02 червня 2021 року з урахуванням вищевказаного Рішення про коригування митної вартості та в графі 47 “Нарахування платежів” вказано суму у загальному розмірі 2 663 926 гри. 73 коп., яку сплачено позивачем у повному обсязі (що підтверджується платіжним дорученням № 1088 від 02 червня 2021 року та № 1070 від 27 травня 2021 року).
Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте відповідачем за № UA 100060/2021/000046/1 від 02 червня 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100060/2021/01167 від 02 червня 2021 року.
У Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 100060/2021/000046/1 від 02 червня 2021 року зазначено наступне: “Заявлена митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана з наступних причин. Документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари з саме: 1) Згідно наданої декларації країни відправлення одержувач вказано Poltava Mining Plant, в поданій митній декларації одержувач ТОВ "Спектран". 2) В поданій калькуляції від 01.12.2020 б/н передбачені знижки, що не передбачено в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 27.01.2021 № ТТ011036. 3) В поданій довідці про транспортні витрати від 27.05.2021 № 08/05/Б вказано послуги з страхування, але страховий поліс не надано. Вказане викликає сумніви у достовірності відомостей зазначених в вказаному документі, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Кодексу. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.” 
Перевіряючи правомірність дій та рішення митного органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом ч.2  ст.19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються  Митним Кодексом України  (надалі -  МК України).
За змістом  статті 318 Митного кодексу України  митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частинами 1, 2  статті 54 Митного кодексу України  передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у                        частині першій            статті 58                        цього Кодексу.
Відповідно до частини 3            статті 54 Митного кодексу України            за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6  статті 54 Митного кодексу України            визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю  виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій            статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску,            якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За приписами частини 2  статті 55 Митного кодексу України  прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою  статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до  розділу Х цього Кодексу  в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до  глави 4 цього Кодексу  або до суду.
Статтею 49 Митного кодексу України  визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1  статті 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
За змістом частини 2  статті 53 Митного кодексу України  документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій та шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3  статті 53 Митного кодексу України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять  розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або  не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 6  статті 53 Митного кодексу України  передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Статтею 57 Митного кодексу України  визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.
Так, відповідно до частини 1  статті 57 Митного кодексу України            визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Відповідно до положень частини 2 -8            статті 57 Митного кодексу України  основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу  за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до  статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до  статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
За приписами частини 2  статті 58 Митного кодексу України            метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4  статті 58 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 10  статті 58 Митного кодексу України  при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21  статті 58 Митного кодексу України)
Статтею 64 Митного кодексу України  передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7 травня 2020 у справі № 826/10527/17, від 02 липня 2020 року у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).
Суд акцентує увагу на тому, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати резервний метод 2ґ, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу, і відповідно до приписів            Митного кодексу України  була проведена процедура консультацій, під час якої встановлена неможливість застосування другорядних 2а, 2б, 2в, 2г методів визначення митної вартості з наведенням належного обґрунтування неможливості їх застосування.
У Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 100060/2021/000046/1 від 02 червня 2021 року зазначено наступне: “Заявлена митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана з наступних причин. Документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари з саме: 1) Згідно наданої декларації країни відправлення одержувач вказано Poltava Mining Plant, в поданій митній декларації одержувач ТОВ "Спектран". 2) В поданій калькуляції від 01.12.2020 б/н передбачені знижки, що не передбачено в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 27.01.2021 № ТТ011036. 3) В поданій довідці про транспортні витрати від 27.05.2021 № 08/05/Б вказано послуги з страхування, але страховий поліс не надано. Вказане викликає сумніви у достовірності відомостей зазначених в вказаному документі, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Кодексу. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.” 
Що стосується доводів митного органу щодо відсутності страхових документів, колегія суддів  зазначає наступне.
В поданій довідці про транспортні витрати від 27 травня 2021 року № 08/05/6 вказано послуги зі страхування, але не надано страховий поліс.
У відповідності до Інкотермс (редакція 2010р.), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає,  що  продавець  здійснює поставку товару,  який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем  перевізнику  у  названому  місці. Слід  зазначити,  що  вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження  товару  у  такому  місці.  Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження.  Якщо  ж  поставка  здійснюється  в  іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін  може  бути  застосований  незалежно від  виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється  будь-яка  особа,  що  на підставі договору перевезення  зобов`язується  здійснити  або забезпечити здійснення  перевезення товару  залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу,  ніж перевізник, прийняти товар для перевезення,  то продавець вважається таким,  що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.
Згідно з п.А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA покупець зобов`язаний  за  власний  рахунок  укласти  договір перевезення товару  від  названого  місця,  окрім  випадків,  коли договір  перевезення  укладено  продавцем відповідно до статті А.3 "а". Крім того, у сторін відсутній обов`язок на укладення договору страхування та надання документів зі страхування товару. Також, за зазначених умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.
Аналіз змісту вищенаведених норм Інкотермс-2010 свідчить про те, що обов`язок щодо оплати фрахту належить покупцю, а обов`язок, щодо страхування вантажу, який поставляється на умовах FCA (Інкотермс 2010) відсутній, як у продавця, так і у покупця.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи митного органу у цій частині є безпідставними, оскільки страхування товару, який постачається на умовах FCA не є обов`язковим. Натомість, будь-які особисті домовленості між продавцем та покупцем не можуть надавати митному органу підстави для витребування страхових документів, у випадку непередбаченості обов`язкового існування таких документів правилами Інкотермс-2010.
Тому, за умови передбачення Контрактом (та додатками до нього) необхідності страхування товару, однак, відсутності такого обов`язку правилами Інкотерм-2010, може бути лише підставами для відповідальності контрагентів один перед одним та не є підставою для витребування вказаних документів митним органом.
Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження транспортування товару до митного контролю надано: про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів авіаційним, автомобільним транспортом та митно-брокерських послуг № 247-11-20 від 06 листопада 2020 року, лист “щодо міжнародного перевезення товару” вих.№ 08/05/В від 27 травня 2021 року, в якому вказано вартість перевезення товару до митного кордону України та послуги з страхування.
Відповідно до п. 5.2.1 Договору, Експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності в силу Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” та умов Договору, відповідно до якого він несе відповідальність за збереження такого товару до моменту його здачі.
При цьому, витрати на транспортування та страхування включені до митної вартості, що підтверджується декларацією митної вартості № 1081 від 28 травня 2021 року, поданої разом з первинною МД.
Що стосується доводів митного органу про те, що в поданій калькуляції від 01.12.2020 б/н передбачені знижки, що не передбачено в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 27.01.2021 № ТТ011036.
Так, діійсно, калькуляцією від 01 грудня 2020 року передбачено знижку на придбаний позивачем у E-Globaledge Corporation спектрометру та зазначено кінцеву ціну з урахуванням всіх знижок - 198 433 євро.
Пунктом 2 Контракту від 27 січня 2021 року між продавцем та покупцем (позивачем) погоджено ціну на товар у розмірі 198 433 евро.
Умовами Контракту не передбачено надання знижок на товар, оскільки ціна предмету Контракту погоджена Сторонами після процедури її попереднього погодження/перемовин між продавцем та покупцем.
Ціна на товар в калькуляції та в Контракті є однаковою, що в данному випадку, виключає розбіжність у ціні.
Крім того, передбачена можливість  надання постачальником знижки є його абсолютним  правом, а не обов`язком.
Згідно ч. 1 ст.  12  та ч. 2 ст.  14 Цивільного кодексу України  основними засадами здійснення прав та виконання обов`язків є те, що особа (як фізична, так і юридична) здійснює свої права вільно, на власний розсуд, і не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Статтею 627 Цивільного кодексу України  визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, висновок митного органу про обов`язковість зазначення в рахунку - фактурі інформації про розмір знижки (за умови відсутності її надання), не відповідає дійсним обставинам, суперечить змісту контракту та положенням чинного законодавства України.
За таких обставин колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару не містить числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. 
Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, колегія суддів вважає, що позивачем для митного оформлення    надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "Спектран"  та скасування оскаржуваних рішень митного органу.
В доводах апеляційної скарги скаржник посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На переконання  колегії суддів, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,  315,  316,  322 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі №280/4655/21залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі №280/4655/21залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328,   329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко