ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 736/1622/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Пархомчук Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  31 січня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИЛА
Позивач звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії 1АВ №02339652 від 08.09.2021 та серії 1АВ №02395233 від 13.09.2021.
Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ДПП НП України про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення закрито. Роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №181 від 18.03.2019, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПП НП України 1000,00 грн судових витрат на користь ОСОБА_1 .
Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити її мотивувальну частину та закрити провадження у справі на підставі заяви ДПП, скасувати ухвалу в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача 1000,00 грн судових витрат на правову допомогу. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у суду першої інстанції були підстави для закриття провадження саме за заявою відповідача, оскільки заява позивача не направлялась на адресу відповідача, що є порушенням вимог ч.8 ст.47 КАС України і суд першої інстанції повинен був не приймати її до розгляду і повернути заявнику.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції позивач просив прийняти його відмову від позову та стягнути з відповідача судові витрати, оскільки відповідачем задоволено вимоги позивача.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії 1АВ №02339652 від 08.09.2021 та серії 1АВ №02395233 від 13.09.2021 позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього штрафи у розмірі 340,00 грн по кожній постанові (а.с.10-11).
Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.10.2021 відкрито провадження у даній справі.
Після відкриття провадження в адміністративній справі, рішенням Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.10.2021 скасовано спірні постанови серії 1АВ №02339652 від 08.09.2021 та серії 1АВ №02395233 від 13.09.2021 (а.с.53-55).
21.10.2021 до суду першої інстанції надійшла заява  відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку з виправленням суб`єктом владних повноважень порушень прав позивача внаслідок скасування спірних постанов (а.с.50-52).
22.10.2021 позивач подав до суду першої інстанції клопотання, в якому відмовився від позову, внаслідок задоволення відповідачем позовних вимог та просив стягнути з відповідача судові витрати.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі та стягуючи за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на правничу допомогу, дійшов висновку, що за наявності клопотання позивача та заяви відповідача про закриття провадження в справі, необхідно задовольнити клопотання позивача, оскільки саме позивач ініціював розгляд справи у суді та відповідно ч.1 ст.47 КАС України може на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
За наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст.238 КАС України, зокрема, відповідно до п.2, 8 ч.1 якої суд закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
В той же час, мотивувальна та резолютивна частини ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року не містять висновків суду щодо прийняття ним відмови позивача від позову, однак судом вирішено питання про закриття провадження у справі за клопотанням позивача.
В силу ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Колегія суддів звертає увагу, що подання обома сторонами клопотань (заяв) про закриття провадження у справі з підстав, визначених у п.2, 8 ч.1 ст.238 КАС України, не виключає можливість задовольнити вказані клопотання (заяви), зважаючи на те, що вони мотивовані однією і тією самою обставиною, а саме самостійним скасуванням відповідачем оскаржуваних постанов після відкриття провадження в адміністративній справі.
Разом з тим, в силу ч.8 ст.47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
Колегія суддів звертає увагу, що разом із клопотанням (а не заявою) позивача про відмову від позову ним не було подано доказів направлення його копії відповідачу, що є обставиною, яка визначає імперативний обов`язок суду для повернення заявнику відповідного клопотання.
Однак наведені вимоги процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було та прийнято до розгляду клопотання позивача про відмову від позову, подане з порушенням правил, встановлених КАС України.
В даному випадку, вирішення питання щодо закриття провадження у справі на підставі заяви відповідача або позивача має різні процесуальні наслідки в частині розподілу судових витрат.
Так, відповідно до ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
При цьому, положення ст.139 КАС України не визначають порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі, зокрема шляхом їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про відсутність у суду першої інстанції процесуальних підстав для розгляду клопотання позивача про відмову від позову, з огляду на порушення порядку його подачі та вимоги ч.8 ст.47 КАС України, в результаті чого є обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині зміни мотивувальної частини ухвали Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року, оскільки задоволенню підлягає саме заява ДПП НП України про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, у зв`язку із самостійним скасуванням оскаржуваних постанов серії 1АВ №02339652 від 08.09.2021 та серії 1АВ №02395233 від 13.09.2021, чим виправлено допущені відповідачем порушення прав позивача, що було підставою для звернення до суду з даним позовом.
При цьому, у зв`язку із закриттям провадження у справі не на підставі клопотання позивача про відмову від позову внаслідок задоволення його відповідачем, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі, а тому в цій частині ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Щодо вимог апелянта про стягнення сплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.6 вказаної статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Тобто, законодавцем визначено, що суд апеляційної інстанції уповноважений у разі зміни судового рішення або ухвалення нового відповідно змінити розподіл судових витрат з урахуванням нових результатів вирішення справи.
В той же час, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, на користь суб`єкта владних повноважень стягуються судові витрати пов`язані виключно із залученням свідків та проведенням експертиз і лише при задоволенні його позовних вимог.
В той же час, нормами процесуального законодавства не передбачено відшкодування суб`єкту владних повноважень, який виступає відповідачем у справі, витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою було закрито провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив питання про закриття провадження у справі, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права в частині нормативних підстав та наслідків такого закриття, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги шляхом зміни мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції та скасування її в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.
Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови.
Скасувати ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.).
В іншій частині ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 31 січня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                                          Н.В.Безименна

Судді                                                                                                              Л.В.Бєлова

                                                                                                              А.Ю.Кучма