Номер провадження: 22-ц/813/3049/22 
Номер справи місцевого суду: 504/2702/20
Головуючий у першій інстанції Сафарова  А. Ф.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.
за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна Будівельна Компанія» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна Будівельна Компанія», за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій неправомірними та заборону вчиняти дії, 

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який вподальшому уточнила та відповідно останньої редакції просила суд визнати дії ОК «ЖБК «ПБК» неправомірними та заборонити ОК «ЖБК «ПБК» припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення до належного позивачу житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем отримано від відповідача повідомлення від 15.08.2020 року про укладення останнім, як колективним споживачем, з ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» договору про надання послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим відповідач, з метою недопущення припинення позивачу водопостачання та водовідведення, просив протягом 10 робочих днів з`явитися до нього для укладення з ним відповідного договору та відшкодування вартості спожитих послуг з водопостачання та водовідведення. Позивач вказує, що такі вимоги є неправомірні, оскільки вона не є членом ОК «ЖБК «ПБК». ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в с. Крижанівка, Одеської області і саме цю юридичну особу зобов`язано укласти відповідні договори із власниками будинків. Крім зазначеного, Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА у своєму листі - відповіді на звернення вказав на те, що відповідач безпідставно збирає оплату за послуги із водопостачання та водовідведення, ОК «ЖБК «ПБК» не є власником мереж, щодо яких у позивача виникло зобов`язання укласти з ним відповідний договір.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року позов задоволено частково. Заборонено обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, голова Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна Будівельна Компанія» Новгородська А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Таким чином рішення суду переглядається в частині задоволених вимог щодо заборони обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи вимоги позивача про заборону обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено районним судом, 19.01.2005 року між Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та ТОВ «СВТ-Ко» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 12,964 га. Цільове призначення земельних ділянок - для розміщення жилого мікрорайону і обєктів соціально-культурного призначення «Зелений мис», за адресою: с. Крижанівка, Комінтернівського району Одеської області (том 1, а.с.22-24).
03 лютого 2005 року між ТОВ «СВТ-Ко» та ОСОБА_1 було укладено договір № 03.02.05/1 про участь у будівництві житлового будинку в житловому мікрорайоні «Зелений мис», відповідно до якого ТОВ «СВТ-Ко» зобов`язувався провести будівництво та ввести в експлуатацію житловий будинок під будівельним номером АДРЕСА_2 , комунікаційних та інженерних мереж, на земельній ділянці житлової групи «Зелений мис» (а.с.134-137).
Відповідно до п.3.1.7.; 3.1.8 вказаного вище договору, виконавець зобов`язується за свій рахунок здійснити будівництво зовнішніх інженерних мереж поза земельною ділянкою замовника та в подальшому на правах власника забезпечувати роботу мереж, а також зобов`язався підключити житловий будинок до зовнішніх інженерних мереж.
07 липня 2012 року ТОВ «СВТ-Ко» листом повідомило мешканців к/м «Зелений мис» про те, що ТОВ «СВТ-Ко», відповідно умов договору, здійснило будівництво та введення в експлуатацію будинків на території коттеджного містечка «Зелений мис» та згідно п.3.1.7. Договору за власний рахунок здійснило будівництво інженерних мереж. Таким чином, ТОВ «СВТ-Ко» виконало всі обов`язки, взяті на себе відповідно до укладених договорів. Разом з тим повідомило, що оскільки послуги з водопостачання та водовідведення у м.Одесі та Одеської області надає лише одне підприємство, а саме ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», яке віднесене до переліку суб`єктів природних монополій, ТОВ «СВТ-Ко» не вирішує питання щодо укладення особистих договорів з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим пропонувало звернутися з питанням щодо укладення таких договорів безпосередньо до ТОВ «Інфокс».
05 жовтня 2011 року ТОВ „СВТ-Ко" уклало з ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" договір позички відповідно якого позичкодавець, тобто ТОВ „СВТ-Ко" передає, а користувач, тобто ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" приймає у тимчасове безоплатне користування індивідуально визначене майно, перелік якого зазначений в акті приймання-передачі водопровідних та каналізаційних мереж ж/г „Зелений мис", яке користувач зобов"язується повернути позичкодавцеві після закінчення строку, встановленого цим договором. Цільове призначення використання об"єкта позички - транспортування питної води по водопровідним мережам та транспортування каналізаційних стоків по каналізаційним мережам.
05 вересня 2014 року між ТОВ „СВТ-Ко" та ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" було укладено аналогічний договір позички на транспортування питної води по водопровідним мережам та транспортування каналізаційних стоків по каналізаційним мережам.
За умовами договору позички, строк дії договору продовжується на відповідний строк. 
15 серпня 2020 року ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" на адресу позивачки надіслало листа, в якому повідомило про укладення ним 01 серпня 2020 року, як колективним споживачем, з ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» договору про надання послуг із централізованого водопостачання та водовідведення. Зазначало, що позивачка не є членом/асоційованим членом кооперативу, нею не укладено з кооперативом відповідного договору на забезпечення отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тому в силу вищезазначеного, кооперативом, як власником інженерних мереж, їй буде припинено водопостачання та водовідведення. Відповідач в листі звертав увагу, що позивачка користується мережами кооперативу, споживає та не відшкодовує ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" вартість спожитих послуг з водопостачання та водовідведення, за які сплачується до теперішнього часу кооперативом. З метою недопущення припинення позивачці водопостачання та водовідведення, та врегулювання зазначеної ситуації, відповідач пропонував позивачці протягом 10 робочих днів звернутися до ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" для укладення з ним відповідного договору та відшкодування вартості спожитих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.06). 
Відповідно до статей 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним
і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.   Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає істотні (обов`язкові) умови договору на надання житлово-комунальних послуг між виконавцем/виробником та споживачем. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.
Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін;  2) предмет договору;  3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;  4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;  5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;  6) права та обов`язки сторін;  7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу;  10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку;  12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору;  17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору;  18) дата і місце укладення договору.
Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту типового договору.
Правила № 630 регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Згідно з пунктом 8 Правил № 630 послуги надаються споживачеві згідно
з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:  договори та інші правочини;  інші юридичні факти.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. І це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків (рішення у справі «Буланов та Купчик проти України»,
від 09 грудня 2010 року). У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом.
Крім того, Європейський суд з прав людини визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що укладений відповідачем договір з ТОВ „Інфокс" не створює для позивача будь-яких обов"язків, оскільки остання не є членом або асоційованим членом ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія", не визначала його виконавцем будь-яких послуг та не укладала з ним будь-яких договорів, в тому числі про надання послуг з водопостачання та водовідведення, а отже не перебуває з кооперативом в будь-яких правовідносинах.
Позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та є індивідуальним споживачем послуг, як власник будинку, що перебуває у приватній власності. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" не є власником мереж, а є користувачем на підставі укладених з ТОВ «СВТ-Ко» договорів позички мереж від 05.10.2011 та 05.09.2014 року.
Пунктом 2.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питневодопостачання" та "Про житлово- комунальні послуги".
Таким чином, укладені ОК «ЖБК «ПБК» з ТОВ «СВТ-Ко» договори позички мереж - є договорами користування чужим майном.
Крім того, з листа Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства від 06.06.2014 року вбачається, що Департаментом 28 травня 2014 року було проведено робочу нараду з вирішення питання щодо забезпечення ж/м „Зелений мис" централізованим водопостачанням та водовідведенням (визначення виконавця послуг та вартості послуги водопостачання та водовідведення) під час якої було з"ясовано, що філією „Інфоксводоканал" ТОВ „Інфокс" та ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" укладено тимчасовий договір на послуги водопостачання та водовідведення від 01 серпня 2007 року № 2675/1. Згідно зі ст.9 ЗУ „Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та ст.18 ЗУ „Про питну воду та питне водопостачання" господарська діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню. ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" не має права надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення ж/м „Зелений мис" оскільки не має ліцензії. Відповідно до ст.19 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Тому мешканці ж/м „Зелений мис" мають право на укладання договорів або з філією „Інфоксводоканал" ТОВ „Інфокс" або з комунальним підприємством, яке здійснює надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. На сьогодні договори у мешканців ж/м „Зелений мис" не укладені. Згідно зі ст.32 Закону оплата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Тому ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" безпідставно збирає оплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з мешканців ж/м „Зелений мис", оскільки не має ліцензії та укладених договорів з мешканцями ж/м „Зелений мис".
Крім того, в матеріалах справи є ряд документів - листів Крижанівської сільської ради про те, що Крижанівською сільською радою не приймались рішення щодо визначення виконавцем житлово-комунальних послуг - ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія", а також про передачу вуличних мереж централізованого водопостачання в селі Крижанівка на баланс ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія". 
Постановою Вищого адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Крижанівської сільської ради шостого скликання Комінтернівського району Одеської області № 296-VІ від 30 грудня 2011 року про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території Обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" „Зелений мис" села Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. При цьому Вищий адміністративний суд зауважив, що Статут ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" не містить такого виду діяльності, як надання житлово-комунальних послуг, а тому не є суб"єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачам та не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, що в свою чергу свідчить про безпідставність визначення відповідачем у спірному рішенні Обслуговуючого кооперативу „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" виконавцем житлово-комунальних послуг. Крім того, судом встановлено, що спірним рішенням затверджений тариф в розмірі 3, 95 грн за 1 кв.м. загальної площі на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території ОК „Житлово-будівельний кооператив „Південна будівельна компанія" „Зелений мис" без диференціації та урахування окремо за кожним будинком запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до Порядку № 869.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року в межах розгляду цивільної справи 522/20501/14-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі Філії «Інфоксводоканал», треті особи товариство з обмеженою відповідальністю «СВТ-Ко», обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» про захист прав споживачів, ухвалено рішення, яким визнано житлові будинки, що належать позивачам, приєднаними до мереж централізованого водопостачання та водовідведення. Визнано згоду ОК «ЖБК «ПБК» на укладання позивачами договорів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення безпосередньо з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» наданою. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал», місцезнаходження: вул. Басейна, 5, м. Одеса, 65039, ідентифікаційний код 26472133, виконати в натурі обов`язок виконавця послуг: підготувати та укласти договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (зі змінами) з кожним з позивачів: зокрема з  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ). При цьому апеляційний суд, з висновками якого погодився Верховний суд, зауважив, що ТОВ „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" є виробником/виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в селі Крижанівка Лиманського району Одеської області, що підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 02 жовтня 2015 року. Крім того, апеляційним судом встановлено наявність згоди ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на укладання позивачами договорів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення безпосередньо з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал». Разом з тим, Верховний суд зазначив, що споживач, який отримує житлово-комунальні послуги, зобов`язаний укласти договір на їх надання, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному пунктом 3 частиною другою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Доводи скарги ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», в межах вказаної справи, про те, що точка розподілу між позивачами та відповідачем не визначена, оскільки позивачі не приєднані до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, колегія Верховного суду відхилила з тих підстав, що визначення точки розподілу та інших умов договорів, які відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» має укласти з позивачам, належить до його компетенції, адже він має розробити ці договори і надати їх позивачам для укладання. Тому відсутність чи не визначення відповідачем певних умов цих договорів не надає права відповідачу ухилятися від виконання свого обов`язку щодо їх розроблення та укладення, та не позбавляє позивачів права вимагати від відповідача їх укладання. Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що в разі відмови виконавця на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом примусового виконання обов"язку в натурі та визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов"язкової дії.
Аналізуючи встановлені у цій справі обставини, які викладені вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість звернення відповідача до позивача з вимогами про укладення з ним договору на водопостачання та водовідведення, а також про відшкодування відповідачу вартості спожитих послуг з водопостачання та водовідведення.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції втрутився в право власності ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», як власника мереж водопостачання та водовідведення є безпідставними, оскільки ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» не є власником мереж водопостачання та водовідведення, а є їх користувачем за договором позички, укладеним з ТОВ «СВТ-Ко». Крім того, позивачка не є членом або асоційованим членом ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» та не укладала з останнім договорів щодо управління належним їй будинком та не передавала його на баланс ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», про що неодноразово наголошує сам апелянт. За таких обставин, ОК „ЖБК „ПБК", як користувач мереж, не наділений правом вимоги до позивача за утримання майна, яке йому не належить, а також до застосування наслідків у вигляді припинення або обмеження водопостачання та водовідведення до належного позивачу будинку. 
Доводи апеляційної скарги з посиланням на типовий договір від 30.07.2020 року, укладений між ТОВ «Інфокс» та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» про надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення (а.с.58-60) не спростовують правильність рішення суду, оскільки рішенням Одеського апеляційного суду від 03.04.2019 року, яке набрало законної сили, визнано наданою згоду ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на укладання ОСОБА_1 договорів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення безпосередньо з Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підготувати та укласти з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (зі змінами). Тому посилання на типовий договір від 30.07.2020 року, укладений між ТОВ «Інфокс» та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», як на доказ права вимоги до позивача про укладення нею з ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» договору про надання послуг з водовідведення та водопостачання та стягнення з неї на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» коштів є безпідставними. 
Крім того, за умовами вказаного договору, укладеного 30.07.2020 року між ТОВ «Інфокс» та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», останнє як споживач отримує послуги з водопостачання та водовідведення на об`єкти ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» по АДРЕСА_3, в селі Крижанівка, Лиманського району Одеської області, до яких житловий будинок ОСОБА_1 , який розташований по АДРЕСА_1 , не належить.
Крім того, матеріалами справи встановлено, що ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинку, в тому числі і за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення та рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.12.2020 року у задоволенні вимог ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» було відмовлено. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з цих самих підстав вказував на безпідставність стягнення ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» з ОСОБА_1 вказаних коштів, оскільки остання не є членом або асоційованим членом ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» та не укладала з останнім договорів щодо управління належним їй будинком та не передавала його на баланс ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія». 
Доводи апеляційної скарги, що позивач не є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки не має відповідного укладеного договору не спростовують правильність рішення суду про заборону обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення до належного ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 , за захистом якого позивачка звернулася до суду. Відсутність укладеного ОСОБА_1 договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення не надає відповідачу права припиняти або обмежувати водопостачання та водовідведення до належного ОСОБА_1 житлового будинку. ОК «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» не є виконавцем чи посередником, з яким позивачка уклала договір, про надання послуг з водопостачання та водовідведення, а отже не має права втручатися в право споживання чи заборону представлених Откидач послуг. 
Позивачка вказує, що під час розгляду цієї справи, відповідач припинив водопостачання належного їй будинку та залив бетоном люк, в якому було приєднання до мереж водопостачання та знаходився лічильник холодної води.
Як вже зазначалося, на момент направлення відповідачем повідомлення від 15.08.2020 року рішенням Одеського апеляційного суду від 03.04.2019 року визнано наданою згоду ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на укладання ОСОБА_1 договорів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення безпосередньо з Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» підготувати та укласти з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (зі змінами), а тому доводи апелянта про порушення з боку позивача його прав є безпідставними.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, та зводяться лише до незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна Будівельна Компанія» - залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02.02.2022 року

               Головуючий                                 О.М. Таварткіладзе

               Судді:                         А.П. Заїкін

                                                                               О.В. Князюк