П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/7249/21 
Головуючий у 1-й інстанції:  Шевчук О.П. 
          Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 

11 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Волинській області  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  19 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Волинській області до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив"Вест" про  застосування заходів реагування, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Волинській області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Вест" в якому просив зобов`язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ВЕСТ" про повне  зупинення експлуатації тимчасових споруд та будівельного майданчика за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що жодної інформації про усунення в повному обсязі зазначених в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей відповідачем до суду надано не було. 
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення   сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-У, Плану заходів державного нагляду (контролю) ДСНС на 2021 рік, затвердженого наказом ДСНС України від 26.11.2020 №633 та наказу Головного управління від 16.04.2021 №12, в період з 21 травня 2021 року та по 24 червня 2021 року, заступником начальника відділу пожежної безпеки управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління здійснено планову перевірку об`єкту будівництва "Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків із вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями комерційного та громадського призначення "Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ВЕСТ", що розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За результатами перевірки території, будівель та приміщень "Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ВЕСТ", планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки складений Акт від 24.05.2021 № 52, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697. Один примірник Акта перевірки, вручено представнику підприємства, про що свідчить підпис.
Відповідно до вказаного акту перевірки позивачем відображено ряд порушень, а саме:
1.Пункт 4.1 глави 4 розділу VII ППБУ - Замовник спільно з генпідрядною (підрядною) організацією не призначив наказом відповідальних за пожежну безпеку осіб від замовника і генпідрядної (підрядної) організації по об`єкту в цілому і по окремих ділянках;
2.Пункт 4.5 глави 4 розділу VII ППБУ - Розміщення виробничих, складських та допоміжних будинків і споруд на території будівництва не відповідає затвердженому в установленому порядку генплану;
3.Пункт 4.9 глави 4 розділу VII ППБУ - Не встановлений біля в`їзду на будмайданчик план з нанесеними на них будинками та спорудами, що будуються, а також допоміжними будинками і спорудами, в`їздами, під`їздами, водо джерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку;
4.Пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ - З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів на поверхах об`єкту будівництва багатоквартирного житлового будинку не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
5.Пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ - Електророзетки, вимикачі у виконробській встановлені на горючі основи (конструкції);
6.Пункт 4.48 глави 4 розділу VII ППБУ - Об`єкт будівництва не забезпечений первинними засобами пожежогасіння згідно норм: на 200 м2 площі підлоги - один вогнегасник та бочка з водою;
7.Пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ - Не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників;
8.Пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - Відсутній пожежний щит на території будівництва;
9.Пункт 16 розділу II ППБУ - Посадова особа, відповідальна за дотримання вимог пожежної безпеки не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (відсутнє посвідчення);
10.Пункт 15 розділу II ППБУ - Не проведені інструктажі з питань пожежної безпеки з усіма працівниками при прийнятті на роботу на робочому місці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України віл 26 червня 2013 р. № 444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях";
11.Пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ - Не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання у тимчасових спорудах;
12.Пункт 3.10 глави 3 розділу V ППБУ - Не заведено журнал обліку вогнегасників;
13.Пункт 4.7 глави 4 розділу VII ППБУ - На мобільних будинках та спорудах не вивішено таблички із зазначенням її призначення, інвентарного номера, прізвища особи, відповідальної за її експлуатацію та протипожежний стан.
14.Підпункт 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - Не встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) біля місць розташування пожежних гідрантів з нанесеними на них: для пожежного гідранта - літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);
15.Пункт 4.15 глави 4 розділу VII ППБУ - Не прибрані горючі будівельні відходи з місць виконання робіт та з території будівництва у спеціально відведені місця;
16.Пункт 15 розділу II ППБУ - Евакуаційні виходи, шляхи евакуації не позначено з використанням знаків безпеки, а також територію будівництва не забезпечено відповідними знаками безпеки.
Суд зазначає, що зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу та складеного Акта перевірки від уповноваженої особи суб`єкта не надходили, при цьому складений Акт, був вручений представнику підприємства особисто під підпис.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при проведені перевірки позивачем не вірно визначено особу відповідальну за протипожежний стан на будівельному майданчику: м. Луцьк, вул. Стрілецька 6, в наслідок чого неправомірно склав Акт перевірки. Крім того, частково вжито заходи по запобіганню виникнення загрози життю та здоров`ю людей, а тому застосування максимально передбаченого законодавством заходу реагування на переконання суду є безпідставним.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Пунктом 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
У відповідності до статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.
Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень
Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За змістом статей 64 і 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.
Згідно з вимогами статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм права, застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Тобто, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач на час звернення до суду та під час розгляду справи, частково усунув виявлені позивачем порушення.
Вказане слугувало підставою для висновку суду про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що відповідачем у значній мірі усунено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей зазначених в описі виявлених порушень зазначеного у позові.
Водночас колегія суддів уважає такий висновок передчасним та таким, що ґрунтується на неповному з`ясуванні всіх обставин справи.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є оціночним. Водночас, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Так, у вищезазначеному рішенні суд першої інстанції зазначив, “дослідивши надані Відповідачем докази, щодо усунення порушень вказаних у акті, суд вважає, що відповідачем усунено більшість порушень вказаних у акті перевірки №52 від 24.05.2021”. 
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками, оскільки факт закупівлі ряду протипожежного обладнання незасвідчує фактичного його розміщення на об`єкті, відсутні докази влаштування на території будівельного майданчику пожежного щита з необхідним інвентарем; наказ на призначення відповідального розроблено лише генпідрядною організацією, а замовник будівництва не надав свій наказ про призначення відповідального, як вимагають Правила пожежної безпеки і про що зазначено в відповіді на відзив, однак суд не врахував даних доводів. 
Крім того, усі інші порушення, які залишились не усуненими до суду першої інстанції надано гарантійний лист, що вони будуть усуненні до 01.08.2021, порушення що залишались невиконаним а це стосувалось електромереж, протипожежних відстаней між тимчасовими спорудами, нагромадження горючих матеріалів створювали загрози життю та здоров`ю людей, про що розтлумачено в адміністративному позові. Однак, станом на день розгляду справи доказів про виконання вказаних порушень відповідачем надано не було.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що позивачем не вірно визначено особу відповідальну за протипожежний стан на будівельному майданчику: м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6 в наслідок чого неправомірно складено Акт перевірки суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач проігнорував вимогу державного інспектора, щодо надання договору генпідряду з незрозумілих причин, тому інспектором не було можливості встановити відповідальних осіб на будівництві. А так, як Правила пожежної безпеки в Україні вимагають визначення відповідальних осіб, як від замовника так і від генпідрядника, а договору не було надано під час перевірки вся відповідальність була покладена на замовника, який підписав Акт перевірки без зауважень, отже погодився з всіма порушеннями, що в ньому викладено але знову ж судом першої інстанції вказані обставини не були взяті до уваги.
Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, що лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на Позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. Таким чином, наділені відповідним рівнем кваліфікації посадові особи здійснюють контроль стану пожежної безпеки на відповідних об`єктах, визначаючи при цьому наявність/відсутність загрози життю та/або здоров`ю людей, дана правова позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 2240/2768/18.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року по справі № 809/671/16 зазначив, що всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Пункти 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України визначають, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.
Відповідно до пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України: до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (як то встановлено Актом № 52), що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, вже є достатньою підставою для застосування заходів реагування.
Колегія суддів Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року по справі №809/671/16 наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог законодавства призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі № 810/2400/18, захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства.
Також, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. За таких обставин, зупинення експлуатації тимчасових споруд та будівельного майданчика є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення. Однак, суд першої інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, вказане вкотре підтверджує та слугує доказом того, що заходи реагування жодним чином не призводять до несприятливих наслідків, а навпаки, спрямовані на захист тих самих прав, свобод та інтересів осіб від загрози настання надзвичайної ситуації. Враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду стосовно мети і ознак заходів реагування, останні є найбільш дієвим та ефективним способом зберегти життя та здоров`я людей у безпеці, що є найдорожчим. 
Матеріали справи підтверджують те, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на усунення виявленого порушення.
Водночас, наведені обставини свідчать лише про спробу вирішити спірні питання, однак, лише наміри по обладнанню приміщень системами протипожежного захисту не є доказом усунення порушення вимог протипожежної безпеки, що свідчить про існування загрози життю та здоров`ю людей.
Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №823/589/16.
Верховний Суд у п. 28 постанови від 10.10.2019 у справі №320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення.
Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 33-35 постанови Верховного Суду від 17.10.2019 року у справі №826/7292/18.
Варто наголосити, що не усунене відповідачем порушення є істотним та несе ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкту, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.
Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.
Суд апеляційної інстанції враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, та не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушує конституційно закріплені права людей, та у випадку виникнення пожежі може призвести до ще більш великих наслідків у вигляді знищення селекційних культур та прикладних наукових досліджень зі створення сортів і гібридів польових культур, розробки технологій їх вирощування та впровадження.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону а бо застосування закону, який не підлягає застосуванню, або не застосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової про задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Волинській області задовольнити.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Зобов"язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ВЕСТ" (код згідно ЄДРПОУ 41960125, юридична адреса: 29000, м. Хмельницький, вулиця Бандери Степана, будинок 2/1, офіс 333) повністю зупинити експлуатацію тимчасових споруд та будівельного майданчика за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Граб Л.С.