Ухвала
 
31 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 754/13472/19
провадження № 61-508ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено. 
 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року скасовано. Позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 16 квітня 2008 року № 11334204000 у розмірі 28 533,94 доларів США  (що еквівалентно 720 767, 32 грн за курсом НБУ станом на 03 вересня 2019 року) та 187 085, 36 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 998,28  доларів США , заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 17 195, 00 доларів США , заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін у розмірі 3 340, 66 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 56 872, 11  грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 130 213, 25 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року, у якій вона просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2021 року, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримала 07 грудня 2021 року.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Ураховуючи, що наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, підтверджені належними доказами, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження поновленню.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України за подання касаційної скарги не сплачено судовий збір.
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 27 235,58 грн.
 
До касаційної скарги заявник подала клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, оскільки на її утриманні перебувають дитини-інвалід та матір, яка є пенсіонером- інвалідом, а також беручи до уваги, що розмір доходу заявника за 2021 рік складає 39 777,60 грн. На підтвердження зазначеного надано свідоцтво серії НОМЕР_1 , видане 23 липня 1996 року, про народження ОСОБА_2 , форму Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 794, заповнену 26 червня 2014 року, довідку Комунального підприємства Центр первинної-медико санітарної допомоги № 3 УОЗ Деснянського району від 01 червня 2021 року № 332/136, виписку із Пенсійного фонду України.
 
Згідно з частиною першою, третьою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку. Передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
 
Суд касаційної інстанції, урахувавши наведені у клопотанні доводи та вивчивши додані до нього докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки надані заявником докази не містять відомостей про її доходи за попередній календарний рік, а відображають інформацію про розмір пенсії призначений починаючи з 01 березня 2021 року, а тому не можуть підтверджувати, що розмір судового збору який підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує п`ять відсотків її річного доходу за попередній календарний рік - 2021. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або надати належні докази, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.
 
ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до Верховного Суду із клопотанням про звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати від сплати судового збору за наявності відповідних підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        Г. І. Усик