П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/7978/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Віятик Наталія Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
08 лютого 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року  у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 19 липня 2021 року  Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до   ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем, станом на дату звернення до суду, рахується боргу в загальній сумі 218475,14, що складається із податку на доходи фізичних осіб в сумі 201682,43 грн.  та з військового збору в сумі 16792,71 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з вимогами щодо його  стягнення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 23 листопада 2021 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ГУ ДПС у Вінницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. Апелянт вказав, що податкові повідомлення-рішення були направлені за адресою місця проживання відповідача, як того вимагає п.58.3 ст.58 ПК України. Зазначені податкові повідомлення-рішення не були оскаржені у адміністративному чи судовому порядку, а тому грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого.

6. Згідно п.59.1. ст.59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

7. Згідно п.59.4. ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

9. Згідно п.59.5. ст.59 ГІК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

10. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Як слідує із матеріалів справи, за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 218475,14, що складається із податку на доходи фізичних осіб в сумі 201682,43 грн.  та з військового збору в сумі 16792,71 грн.

12. Вказаний борг виник внаслідок несплати донарахованих сум податковим органом грошового зобов`язання, визначеного позивачем у податкових повідомленнях-рішеннях №0007673305 від 04.03.2020, № 0025443305 від 04.03.2020, № 0007653305 від 04.03.2020.

13. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з вимогами щодо його стягнення.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Доводи апелянта викладені в п.5-10 постанови.

15. Відповідач не скористався правом надати свої доводи.     

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ           

16.   В статті 67 Конституції України та підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункті 36.1 статті 36 Податкового кодексу (далі - ПК України) закріплено, що на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

17. Статтею 21 Податкового кодексу України на податкові органи покладено, зокрема, такі обов`язки: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

18. Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

19. Унормуванням п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено: у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

20. Статтею 42 Податкового кодексу України встановлено порядок листування з платником податків.

21. Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (п. 42.1. ст. 42 ПК України).

22. За визначенням п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, встановленому пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

23. Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України обумовлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

24. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

25. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

26. Пунктом 59.1. ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

27. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

28. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

29. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

30. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

31. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ            

32. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.            

33. Відповідачем за даним позовом є фізична особа, яка не є підприємцем, судом першої здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

34. 26.07.2021 судом отримано відповідь з Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 з 24.06.2014 року зареєстрована та проживає за адресою - АДРЕСА_1 .

35. Факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується наданою позивачем довідкою №10274 від 15.02.2019 Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради

36. При цьому, як слідує із матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення №0007673305  від 04.03.2020 на суму 15332,49 грн. за платежем військовий збір, № 0025443305 від 04.03.2021 на суму 170 грн. штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено за результатами річного господарювання , № 0007653305 від 04.03.2021 на суму 183989,75 грн. за платежем платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено за результатами річного господарювання направлялись ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується рекомендованим  повідомленням про вручення поштового відправлення.

37. Разом із тим, відповідне повідомлення не вручено, конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв`язку: "за письмовою відмовою одержувача" повернувся на адресу податкового органу, а інше повідомлення вручене 09.12., однак міститься лише відмітка про отримання з проставлянням підпису та не містить відомостей щодо ОСОБА_2 особи яка отримала поштове відправлення та року отримання.

38. Також, як слідує із матеріалів справи, 28.09.2020 апелянтом сформовано та направлено ОСОБА_1  податкову вимогу за №1574-13 на суму 218986,23 грн.

39. Поряд із цим, як слідує із рекомендованого повідомлення та змісту самої податкової вимоги №1574-13 від 28.09.2020, остання направлялась за адресою - " АДРЕСА_2 ".

40. Разом із тим, як зазначалось вище, з 24.06.2014 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою - АДРЕСА_1 .

41. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів належного вручення відповідачу податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення.

42. Поряд із цим, варто звернути увагу на те, що згідно із положеннями п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

43. В даному ж випадку, з огляду на приписи статті 42 ПК України, відсутні підстави вважати, що податкову вимогу належним чином вручено відповідачу, що з огляду на приписи п. 79.2 ПК України свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України.

44. Як вже відзначалось у постановах Верховного Суду від 31.08.2018 справа №826/14195/16 та від 23.05.2019 справа №807/2011/16, серед іншого, відзначено, що перевірка дотримання податковим органом заходів щодо стягнення податкового боргу у порядку, передбаченому Податковим кодексом України є предметом доказування у справі щодо стягнення податкового боргу.

45. За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості як встановити факт наявності податкової вимоги, як невід`ємного елементу у процесі стягнення податкового боргу, так і відповідність такої (за наявності) вимогам, чинного на момент її винесення законодавства.

46. На думку колегії суддів сам лише факт відображення податкового боргу в ІКП відповідача навіть за наявності відповідного узгодженого податкового повідомлення-рішення не є достатньою правовою підставою для стягнення такого боргу у судовому порядку.

47. Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючим органом не доведено наявність правових підстав для стягнення заявленого у цій справі податкового боргу.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного              застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б              підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Вінницькій області    слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
                                                                П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.