Ухвала
26 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 727/4574/19
провадження № 61-8326св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Литвинюк І. М., Височанської Н. К., Владичана А. І.                 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У  квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов обгрунтований тим, що 18 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»                         (далі - ПАТ «АКПІБ») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 1251, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в розмірі 75 000,00 дол. США. 
18 травня 2007 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки                                із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Предметом іпотеки                     є житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 78,30 кв. м, житловою                          площею 48,10 кв. м.
17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, зокрема, і за кредитним договором від 18 травня                      2007 року № 1251, який укладений із ОСОБА_2 . 
Станом на 01 березня 2019 року за вказаним кредитним договором існує прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 75 000,00 дол. США, що еквівалентно 2 014 437,38 грн, проценти - 92 519,40 дол. США, що еквівалентно                    2 484 993,83 грн, комісія - 9 619,95 дол. США, що еквівалентно 258 383,79 грн,                   пеня - 136 131,58 дол. США, що еквівалентно 3 656 380,57 грн.
Просило звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 08 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Хоменко М. О., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом, у розмірі 962 703,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня                        2019 року у позові відмовлено.
Відмовивши у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив позовну давність, у межах якої він міг звернутись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до пункту 5.6 кредитного договору строк позовної давності встановлено тривалістю у 10 років. Банк скористався своїм правом на зміну умов щодо строків повернення кредиту шляхом пред`явлення вимоги від 09 січня 2009 року, а тому строки щодо повернення кредиту є такими, що настали 09 лютого 2009 року, а саме за закінченням тридцяти днів після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» має право пред`явити позов до іпотекодавця протягом десяти років, починаючи від дати невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, тобто                      з 09 лютого 2009 році, проте з цим позовом звернувся у квітні 2019 року, тобто                                  з пропуском позовної давності.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову. Звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В. В., реєстровий номер 1057, а саме: житловий будинок л. «А», загальною площею 78,30 кв. м, житлова площа 48,10 кв. м, гараж л. «Б», криниця, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на користь                          ТОВ «Кредитні ініціативи» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18 травня 2007 року № 1251 у розмірі, яка станом на 09 лютого                 2009 року становить 781 093,86 грн, шляхом проведення прилюдних торгів згідно                  із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Зупинено виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Задовольнивши позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що                     ПАТ «АКПІБ», пред`явивши позов у березні 2011 року про стягнення заборгованості до ОСОБА_2 як позичальника за кредитним договором від 18 травня 2007 року № 1251, перервав позовну давність, перебіг якої розпочався з цієї дати спочатку та закінчився у березні 2021 року. Строк позовної давності для звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки сторони встановили тривалістю у 10 років. Отже, ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у межах позовної давності, тому висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем позовної давності для звернення до суду з цим позовом не відповідає обставинам справи.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, тому після 09 лютого 2009 року він не міг нараховувати проценти за кредитним договором. Безпідставним є включення до заборгованості пені та комісії. Якщо в рішенні про стягнення заборгованості за кредитом така заборгованість вказана у повному обсязі, то кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, пені, визначених договором за користуванням кредитом.
Встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної винагороди за управління кредитними коштами, ПАТ «АКПІБ» не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та розмір її складових, які підлягають стягненню з позичальника, взяв до уваги, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, стягнено                         з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «АКПІБ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 781 093,86 грн. Виконавче провадження № 35896390 за виконавчим листом від 23 березня 2012 року № 2-848/2011 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКПІБ» заборгованості у розмірі 782 003,86 грн повернено 30 жовтня 2014 року відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).
Оскільки кредитна заборгованість у визначеному розмірі встановлена преюдиційним судовим рішенням, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі встановленої суми заборгованості за той самий період.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що заборгованість за процентами, нарахованими за статтею 625 ЦК України, не забезпечена укладеним сторонами договором іпотеки, оскільки нарахування таких процентів за статтею 625 ЦК України                               є позадоговірним нарахуванням, а вказаним договором іпотеки забезпечено лише проценти, які нараховані відповідно до кредитного договору.
Отже, вимогу про стягнення грошової суми відповідно до статті 625 ЦК України позивач не заявляв під час судового розгляду справи в суді першої інстанції, не скористався наданим йому правом на збільшення позовних вимог, а тому ця вимога не була предметом розгляду судом першої інстанції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргого на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, просила його скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
У серпні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.
 
Позиція Верховного Суду
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року справу № 755/13805/16-ц, провадження                 № 61-22017св19, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 рокупередано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 грудня 2021 року цивільну справу № 755/13805/16-ц, провадження№ 61-22017св19, прийнято до розгляду.
Судове рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження                         у справі. 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 грудня 2021 року прийнято до розгляду справу № 755/13805/16-ц, провадження № 61-22017св19, та призначено її до розгляду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду                    у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження                    у вказаній справі (№ 727/4574/19) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 755/13805/16-ц.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої        статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд,
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 727/4574/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, до закінчення перегляду                 в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                                                 № 755/13805/16-ц.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
Судді:                                                                                                            І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
                                                                                                                      Г. І. Усик
                                                                                                                      В. В. Яремко