П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  930/1400/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Царапора О.П.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
25 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, в особі Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Якобчука Максима Сергійовича на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, в особі Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Якобчука Максима Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, в особі інспектора 1 батальйону 2 роти Якобчука Максима Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 10.09.2021 позов задоволено. Постанову серії ЕАН №4382978 від 21.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., скасовано. Провадження в адміністративній справи закрито за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. 
Враховуючи приписи ч. 2 ст. 313 КАС України та наявність у справі достатньої кількості доказів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з натсупних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, постановою інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенанта поліції Якобчука Максима Сергійовича серії ЕАН №4382978 від 21.06.2021, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що 21.06.2021 року об 14:48:56 год. в м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1, керуючи автомобілем Фольксваген Туарег д/н НОМЕР_1 , так як позивач допустив перевищення швидкості на 29 км/год, рухючись по населеному пункті зі швидкістю 79 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТРУКАМ 000682, чим порушив п.12.4 ПДР України.
Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно винесено постанову відносно ОСОБА_1 . Відповідачем не було встановлено усіх обставин справи, зокрема, чи дійсно позивачем ОСОБА_1 було здійснено правопорушення передбачене ст.. 122 ч.1 КУпАП.
Суд першої інстанції також зазначив, що  при дослідженні відеозапису з носія , наданого патрульною поліцією, судом встановлено, що дійсно, невідомо ким проводився відеозапис зазначених вище подій. По матеріалах відеозапису неможливо ідентифікувати особу що притягується до адміністративної відповідальності, в якому автомобілі вона знаходиться та встановити суть зафіксованого правопорушення. А тому суд вважає відеозапис на оптичному диску, наданий департаментом патрульної поліції - недопустимим доказом та таким, що не може бути взятим судом до уваги.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 12.4 ПДР встановлює, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
За приписами ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
На підтвердження вищенаведених вимог в оскаржуваній постанові зазначено технічний засіб, яким здійснювалося вимірювання швидкості, а саме TruCам ТС000682.
Колегія суддів наголошує на тому, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримуванням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу. 
Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З метою підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фотокартку автомобіля під керуванням позивача, зроблену з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000682 (а.с.12), а також відеозаписи вказаного порушення (а.с. 18).
При дослідженні відеозапису з носія, наданого патрульною поліцією, судом першої інстанції правильно було встановлено, що дійсно, невідомо ким проводився відеозапис зазначених вище подій. По матеріалах відеозапису неможливо ідентифікувати особу що притягується до адміністративної відповідальності, в якому автомобілі вона знаходиться та встановити суть зафіксованого правопорушення. А тому суд вважає відеозапис на оптичному диску, наданий департаментом патрульної поліції - недопустимим доказом та таким, що не може бути взятим судом до уваги.
Разом з тим, лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000682 не визначено місце вчинення правопорушення в розрізі системи географічних координат з кутовими величинами, щоб дало змогу встановити територію населеного пункту через мережу Інтернет на веб-сайті Google Maps.
Окрім цього, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейських також не вдається однозначно встановити місце вчинення порушення ПДР зі сторони позивача.
Також суд враховує, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього рухув тому числі і швидкісного режиму.
З наданих відповідачем до відзиву фотозображень знаку «5.70» неможливо встановити місце його розташування з прив`язкою до місцевості де рухався автомобіль позивача.
Крім того, згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Положеннями ч.1 ст.271 КУпАП визначено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що працівник поліції, згідно вимог ст.268 КУпАП, зобов`язаний роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її право скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, та вжити заходів з метою реалізації особою такого права.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року №524/9827/16-а.
Так, з матеріалів справи, зокрема з відеозапису нагрудної камери поліцейського, слідує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що усно заявив відповідне клопотання, бажає щоб адвокат був присутнім при розгляді справи. Однак інспекторами одразу було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без належного розгляду клопотання позивача про надання правової допомоги.
Колегія суддів зауважує, що такі дії відповідача, щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, порушують право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З урахуванням заявленого позивачем клопотання, відповідач не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення на інший день, повідомити водія про дату, час та місце розгляду справи, тим самим надавши особі можливість залучити до участі у розгляді справи - адвоката.
За таких обстави, колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії ЕАН №4382978 від 21 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому є необґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає обгрунтованим та правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Щодо вимоги позивача про винесення окремої ухвали про встановлені факти порушення закону інспектором поліції, яка зазначена у відзиві на апеляційну скаргу, то слід зазначити, що  Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
При цьому, обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи в межах доводів сторін та заявлених підстав позову та оцінки наданих ними доказів.
В даному випадку судом фактично відновлено порушене право позивача, а відтак, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, в особі Інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Якобчука Максима Сергійовича залишити без задоволення, а  рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.