Справа № 299/1680/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       21 лютого 2022 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Готри Т.Ю., Джуги С.Д.
       з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко Іван Йосипович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Бак М.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2019. У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча має можливість так як працює за кордоном.
У червні 2021 року ОСОБА_6 подала до суду заяву про зміну предмету позову та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2500 грн на кожну дитину, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко І.Й., подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вказує, що суд безпідставно та з порушенням норм процесуального та матеріального права не вирішив заявлені нею позовні вимоги. Вважає підстави для відмови у позові формальними та надуманими, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що з моменту розлучення (протягом двох років) відповідач лише п`ять разів здійснив поштові перекази, а після скасування заочного рішення суду взагалі перестав сплачувати аліменти на утримання дітей. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо прізвищ, імен, по батькові, дат народження дітей.
Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступних обставин.
Так, з 03.06.2008 сторони перебували в шлюбі, який між ними було розірвано згідно рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2019 (а.с. 9-10).
Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4,5,6).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Чернянської сільської ради від 05.06.2020 неповнолітні діти проживають разом з ОСОБА_1 (а.с. 11).
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2021 року виключено з актового запису № 13 від 22 травня 2018 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного у виконавчому комітеті Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, як батька дитини.
До позовної заяви ОСОБА_4 додано свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 (а.с. 4, 5). 
Посилання суду на те, що вірність копій вказаних свідоцтв не засвідчено, а тому не є допустимими доказами, є безпідставним та не спростовують того факту, що в сторін від шлюбу народилося двоє доньок. Крім того сторонами по справі не заперечується вказаного. 
Апеляційним судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання неповнолітніх доньок.
За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Отже, матеріальне утримання дітей є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.
Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за неповнолітньою донькою, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року – 2218 гривень, з 1 липня – 2318 гривень, з 1 грудня – 2395 гривень.
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дітей тощо, є загальнозрозумілими. 

Маючи на своєму утриманні трьох малолітніх дітей, позивачка поза будь-яким сумнівом несе основний тягар, як матеріального утримання дітей, так і їхнього виховання, розвитку, догляду, лікування тощо, несе основну відповідальність за дітей та організацію їхнього життя, приділяє цьому по суті весь свій час. 
З часом відносний розмір матеріальної участі того з батьків, з якого присуджені аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, лише зменшується та, як правило, перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дітей. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). Зважаючи на інтереси дітей, такі обставини не можуть залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається.
За наведених обставин слід визнати, що у ОСОБА_1 виникли дійсні підстави для вимоги до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей. 
Недостатність у матері коштів на щоденне утримання їх дітей сумнівів не викликає, не заперечується по суті й батьком дітей, відповідні доводи позивачки не спростовані, а фактичне часткове визнання позову відповідачем і його позиція в судах першої та апеляційної інстанцій про згоду сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі до 2000 грн на кожну дитину вказує на його фактичну спроможність надавати матеріальне утримання дітям. 
Крім того відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, регулярно виїжджає на заробітки за кордон, має доходи та здатний і має можливість заробляти своєю працею кошти на власне утримання та на утримання у відповідній мірі своїх дітей.

На думку колегії суддів, з урахуванням фактичних обставин справи, часткового визнання відповідачем позову, виходячи із достатнього забезпечення малолітніх дітей, аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн на кожну дитину протягом тривалого часу забезпечить грошове утримання в розмірі, який буде близьким до межі відповідних прожиткових мінімумів, відповідатимуть інтересам дітей, покриватимуть суттєву частину витрат на дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. 
На переконання апеляційного суду такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей, та зважаючи на фактичні обставини не порушуватиме правила щодо участі батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей.
При цьому слід зазначити, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.
Враховуючи наведене та керуючись приписами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукачко Іван Йосипович задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_1 , РНПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканки АДРЕСА_2 РНПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у розмірі по 2 500 грн на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_1 , РНПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 102 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 24 лютого 2022 року.
Суддя-доповідач:
Судді: