УХВАЛА

21 грудня 2021 року
м. Київ
справа №420/3110/20
адміністративне провадження №К/9901/45329/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі № 420/3110/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
13.12.2021 до суду вчетверте надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі № 420/3110/20, направлена поштою 08.12.2021. 
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення cуду апеляційної інстанції ухвалене 17.06.2021, повний його текст складено того ж дня, відповідно, останнім днем для оскарження цього рішення з урахуванням вихідних було 19.07.2021. Однак, касаційну скаргу у цій справі направлено поштою лише 08.12.2021, тобто з пропуском строку встановленого для цього.
Міністерство юстиції України заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу подано в межах строку на касаційне оскарження, однак, Верховний Суд її повернув. Наступні касаційні скарги також були повернуті Верховним Судом з мотивів відсутності викладених у них підстав для касаційного оскарження судових рішень та підписання особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому порядку. Вважає, що повернення касаційних скарг відбулось безпідставно, однак, врахувавши і виправивши усі недоліки, про які зазначив Верховний Суд, касаційна скарга подається повторно. Враховуючи, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення, просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Суд встановив, що вперше касаційна скарга Міністерства юстиції України у цій справі подана 16.07.2021, проте, Верховний Суд ухвалою від 09.08.2021 її повернув як таку, що підписана особою, посадове становище якої не зазначено. Копію цієї ухвали Міністерство юстиції України отримало 16.08.2021.
Вдруге касаційна скарга Міністерства юстиції України подана 13.08.2021. Ухвалою від 03.09.2021 Верховний Суд повернув вдруге подану касаційну скаргу, визнавши недостатнім наведене скаржником обґрунтування зазначеної у касаційній скарзі підстави - пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Копію цієї ухвали Міністерство юстиції України отримало 10.09.2021.
Втретє касаційну скаргу подано 23.09.2021, однак ухвалою від 30.09.2021 Верховний Суд її знову повернув на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку. Вказану ухвалу скаржник отримав 04.10.2021.
08.12.2021 касаційну скаргу подано вчетверте.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Міністерство юстиції України вказує, що вперше касаційну скаргу подано в строк і повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення з касаційною скаргою.
Однак, з моменту отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення втретє поданої касаційної скарги і до моменту її повторного подання сплинуло більше двох місяців, однак у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень будь-якого обґрунтування причин такої тривалості реалізації права на повторне звернення скаржник не зазначає. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання такого проміжку часу розумним і об`єктивно необхідним для належного оформлення касаційної скарги з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень та підтвердження права особи підписувати касаційну скаргу, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення). 
У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційна скарга була повернута, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. 
Сукупність цих обставин свідчить про допущення Міністерством юстиції України необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. При цьому, відсутність висновку Верховного Суду скаржник пов`язує з тим, що Верховним Судом не сформовано чіткої позиції щодо застосування статті 19 Конституції України у співвідношенні з підпунктом 6 пункту 4 Порядку здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990.
Проте, обґрунтування визначеного пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України приведено безвідносно до висновків судів у цій справі.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що належне викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень по суті виявлених порушень та оформлення податкового повідомлення-рішення без належного обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження в частині висновків про допущення істотних порушень під час призначення перевірки, може в подальшому унеможливити розгляд вимог касаційної скарги про скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає недостатнім приведене скаржником обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень для його відкриття на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі № 420/3110/20 - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: 
- вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                              Л. Л. Мороз

                                                                                                                  А. І. Рибачук