22-ц/804/356/22 
                                                                                266/4722/18 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
Єдиний унікальний номер 266/4722/18
Номер провадження 22-ц/804/356/22
15 лютого  2022 року                                                                          місто Маріуполь 
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                 головуючого судді Лопатіної М.Ю.
                 суддів - Биліни Т.І., Зайцевої С.А. 
                 за участю секретаря Грішко С.В.      
         сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Валерій Іванович, на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2021 року,  ухвалене у складі судді Федотової В.М., повний текст якого складено 08 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року  ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Довженка В.І., звернулась до суду  з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Н.Г., про визнання заповіту недійсним.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 ,  після смерті якого відкрилась спадщина у виді квартири АДРЕСА_1 та грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банках України. Позивачка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю,  як дружина з чоловіком без реєстрації шлюбу.   27 лютого 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 .  Крім того, під час спільного проживання позивачки з ОСОБА_3 ,  16 червня 2017 року останній  склав ще один заповіт на ім`я відповідача ОСОБА_2 , в той час як начебто хворів онкологічним захворюванням. Проте, будь-які відомості про лікування спадкодавця відсутні, а за двадцять  днів до  смерті ОСОБА_3   його було поставлено на облік у медичній установі без проведення будь-якого медичного дослідження для встановлення діагнозу. Також  немає відомостей про захоронення ОСОБА_3   у місті Маріуполі. Позивачка вважає, що відповідач здійснив вбивство ОСОБА_3 , а заповіт від 16 червня 2017 року підробив  за попередньою згодою з нотаріусом. 
З огляду на вказане позивачка вважала, що складання оспорюваного заповіту не відповідало дійсній волі спадкодавця, а тому на підставі частини третьої статті 203, статті 215  ЦК України, просила суд визнати недійсним заповіт, складений 16 червня 2017 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г..
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Н.Г., про визнання недійсним заповіту, складеного 16 червня 2017 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 та  посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г., що зареєстрований в реєстрі за №1-349,  відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року у справі № 266/4722/18 на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і підлягає передачі у власність в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 
Відмовляючи у задоволені позову, місцевий суд виходив з того, що  позивачка належними та допустимими доказами не довела обґрунтованість заявлених нею позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Довженка В.І., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила  рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її  позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржниця  зазначила, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що спадкова справа, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 ,  надійшла до суду не в повному обсязі, а саме, в ній був відсутній другий примірник оспорюваного заповіту, який також підлягав почеркознавчому дослідженню та оригінал реєстру вчинення нотаріальних дій за 2017 рік. У зв`язку з чим, вважає, що була  необхідність у призначенні додаткової почеркознавчої експертизи для вирішення тих  самих питань, але з наданням для експертного дослідження вищевказаних документів.  Проте, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні  клопотання про призначення додаткової  експертизи. Також  місцевим судом не було враховано, що на експертизу було надано той примірник заповіту, який знаходився у відповідача ОСОБА_2 і  був наданий останнім до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 . Крім того,  заповіт, складений на ім`я відповідача не скасовує у повному обсязі попередній заповіт на ім`я позивачки, що свідчить про те, що  особа, яка його складала не знала про наявність заповіту на ім`я ОСОБА_1 .  До того ж, позивачка вказувала, що місцевим судом було необґрунтовано відмовлено в задоволенні її клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення досудового слідства за  кримінальним провадженням №120180507800000897 від 17 вересня 2018 року за ч.1 ст.115 КК України за фактом навмисного вбивства ОСОБА_3 , скоєного відповідачем. Окрім цього, вважає, що справу було розглянуто неповноважним складом суду, який підлягав відводу, однак у задоволенні клопотання про відвід було також безпідставно  відмовлено.
Доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Басівський В.О., посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Довженко В.І. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Відповідач та його представник  - адвокат Басівський В.О. в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення місцевого суду залишити без змін.
Третя особа у судове засіданні не з`явилась, згідно заяви, просила справу розглянути без її участі, апеляційну скаргу відхилити. 
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга    не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду  відповідає зазначеним вимогам закону.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно Приморським районним у місті Маріуполя ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 22 березня 2018 року,  актовий запис №177 (т.1, а.с. 9).
Згідно копії заповіту від 27 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3-48, ОСОБА_3   заповів все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося ОСОБА_1 . Відомості про цей заповіт були внесені до спадкового реєстру.(т. 1, а.с. 10).
З  реєстру для реєстрації нотаріальних дій ( справа №02-33, том №1), вбачається, що 16 червня 2017 ОСОБА_3 звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори для складання заповіту (т. 2, а.с. 1-5).
Згідно копії заповіту від 16 червня 2017 року, який був посвідчений  державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Костецькою Н.Г та зареєстрований в реєстрі за №1-349, 1-350,  ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, заповів квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та  належить йому на праві приватної власності, ОСОБА_2 . Відомості про цей заповіт були внесені до спадкового реєстру. (т. 1, а.с. 12,13). 
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 23 лютого 2018 року, останній звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 14).
22 червня 2018 року  з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори також звернулась  ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 15).
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22 червня 2018 року за №52385315, виданої Третьою маріупольською державною нотаріальної конторою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , складено  три заповіти: заповіт №56095081 від 20 травня 2014 року, заповіт №57165837 від 27 лютого 2015 року та заповіт №60807597 від 16 червня 2017 року (т 1, а.с. 16-17).
Згідно листа  ОСББ "Бахчиванджи, 20" від 03 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 16 вересня 2008 року придбав квартиру АДРЕСА_1   та був у ній зареєстрований з 26 вересня 2008 року,  з 18 липня 2016 року мешкав у даній квартирі один (т 1, а.с. 68).
Відповідно до характеристики від 03 вересня 2018 року, виданої головою ОСББ "Бахчиванджи, 20",  ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з 2016 року по 21 лютого 2018 року. Зарекомендував себе з позитивного боку, приймав активну участь у діяльності ОСББ. (т.1, а.с. 66).
Згідно листа КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" від 13 квітня 2018 року за №183 та довідок лікаря ОСОБА_4 вказаного медичного закладу від 07 лютого 2018 року та від 27 серпня 2018 року,   ОСОБА_3 знаходиться на обліку в КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" з 2018 року з діагнозом: рак шлунку Т4№хМх ст3, кл.гр1у. Кахексія, інтоксикація. (т.1, а.с. 19, 58, 59). 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №49 від 21 лютого 2018 року та довідки про причину смерті від 21 лютого 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: рак шлунку (т.1, а.с. 57).
Зі змісту довідки від 12 жовтня 2018 року та квитанції №22 від 22 лютого 2018 року, виданої ФОП ОСОБА_5 вбачається, що  22 лютого 2018 року ФОП ОСОБА_5 надав послуги на суму 11 755,00 грн з захоронення ОСОБА_3 на кладовищі села Покровське Мангушського району Донецької області. Послуги були понесені ОСОБА_2 (т.1 ,а.с. 64, 123). 
Відповідно до висновку експерта №6409-6411 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13 грудня 2019 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Буняченко Г.В., рукописний текс " Мной ОСОБА_3 , текст завещания прочитан вслух и лично подписан" у заповіті, посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за №1-349, 1-350 від 16 червня 2017 року виконаний ОСОБА_3 . Підпис від імені ОСОБА_3 у заповіті, посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 1-349, 1-350 від 16 червня 2017 року, виконаний ОСОБА_3 (т. 2 ,а.с. 69-76).
Згідно долучених до цивільної справи матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №12018050780000897 від 14 вересня 2018 року вбачається, що 14 вересня 2018 року до Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області надійшла ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя від 13 вересня 2018 року, якою зобов`язано уповноважену особу відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за заявою Довженка В.І. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , №249 від 06 серпня 2019 року, за фактом смерті ОСОБА_3 , яка мала місце о 09:00 год. 21 лютого 2018 року. Також, надано висновок щодо ненасильницької смерті людини  за місцем проживання від 21 лютого 2018 року за №375-Н/104/05-2018, згідно якого встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3   є рак шлунку (т.1 ,а.с. 215-227).
Позивачкою було надано копії матеріалів досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № №12018050780000897, з яких видно, що згідно постанови слідчого Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 було залучено у цьому кримінальному провадженні як потерпілу (т. 2 а.с. 135). 
Листом від 13 серпня 2020 року за №1408/104/02-2020 Приморське ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області повідомило, що станом на 13 серпня 2020 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018050780000897 від 14 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України (т.с.2, а.с. 173).
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
         Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
        Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
         При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
         Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша та друга статті 1257 ЦК України).
         У частині другій статті 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.
          Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).
        Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що заповіт ОСОБА_3 ,  посвідчений 16 червня 2017 року нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г.,  за яким він заповів квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності,  ОСОБА_2 , складений з дотримання вимог закону та  підписаний особисто заповідачем, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі,  суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено наявність підстав для визнання заповіту недійсним. 
          Апеляційний суд відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, відмовивши у призначенні додаткової судово-почеркознавчої експертизи.
         У частині першій статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
          Установивши, що висновок судово-почеркознавчої експертизи №6409-6411 від 13 грудня 2019 року, відповідає усім вимогам чинного законодавства, містить повну та достатню відповідь на поставлені судом питання, зокрема, стосовно належності підпису ОСОБА_3 на оспорюваному заповіті,  суд першої інстанції, разом з іншими наявними у справі доказами, оцінив цей висновок, з урахуванням положень статті 89 ЦПК України та вірно виходив з відсутності  підстав для проведення додаткової експертизи.
        Крім того, посилання в апеляційній скарзі  на те, що експерту було надано недостатньо матеріалів для проведення  судово-почеркознавчої експертизи, зокрема, не надані другий примірник оспорюваного заповіту та реєстр нотаріальних дій, є необгрунтованими, оскільки достатність  та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються  експертом. Критерієм достатності обсягу порівняльного  матеріалу вважається надання такої кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку(підпису) певного виконавця. Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом ( ч.1 ст. 107 ЦПК України). Зі змісту  ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» вбачається, що незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом.  
         Допитаний у суді першої інстанції експерт ОСОБА_8 , який проводив у справі судову-почеркознавчу експертизу та склав  висновок  №6409-6411 від 13 грудня 2019 року пояснив, що в нього було достатньо почеркового матеріалу, в якому були відображені ознаки почерку ОСОБА_3 у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
         З урахуванням наведеного, місцевий суд правильно відмовив у задоволенні клопотання представника позивачки про призначення у справі додаткової судово-почеркознавчої експертизи. 
Є також безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання позивачки  про зупинення провадження у справі до закінчення досудового слідства за  кримінальним провадженням №120180507800000897 від 17 вересня 2018 року за ч.1 ст.115 КК України за фактом навмисного вбивства ОСОБА_3 , оскільки наявність кримінального провадження, за яким проводиться досудове розслідування, а не відбувається розгляд у порядку кримінального судочинства, не перешкоджає розгляду цивільної справи та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.
Також апеляційний суд відхиляє довід ОСОБА_1 щодо розгляду даної справи неповноважним складом суду, оскільки заявлені двічі представником позивачки відводи судді місцевого суду Федотовій В.М. були розглянуті у відповідності до вимог ЦПК України, та в їх задоволенні обґрунтовано було відмовлено.  
Інші доводи апеляційної  скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Висновки за результатом розгляду апеляційної  скарги.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, з огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,  а ухвалене у справі рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Довженко Валерій Іванович , залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.    
     
Судді:             

Повний текст постанови складено  18 лютого 2022 року.

Суддя: