ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/306/22 Справа № 212/10910/21 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 лютого 2022 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Крикуна Павла Анатолійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_1  ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , 20 листопада 2021 року о 02 годині 40 хвилин керувала транспортним засобом марки BMW328I, номерний знак: НОМЕР_1 по вулиці Уфимська, будинок №9 в Покровському районі міста Кривого Рогу. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння, за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Крикун П.А. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу в якій просять постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження закрити у зв”язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження, не з`ясував всіх обставин події, залишив поза увагою всі доводи сторони захисту.
Вказують, що копія рапорту працівника поліції не містить дати його складання; в складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 участь не брала, від отримання копії протоколу та надання пояснень не відмовлялась, для ознайомлення та підпису протокол не надавався, не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені КУ та КУпАП.
Зазначають, що ОСОБА_1 повністю заперечує порушення вимог п. 2.5 ПДР України, транспортним засобом не керувала, ознак алкогольного сп`яніння не мала, від проходження огляду на стан сп”яніння не відмовлялась, так як пропозиції щодо такого огляду не отримувала; ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортними засобами; пояснення свідків є неналежними.

ОСОБА_1 ві судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином.
В судовому засідання захисник Крикун П.А. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 130696 від 20.11.2021 року, ОСОБА_1 відмовилась від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснень не надала, водійське посвідчення не вилучалось.
Відповідно до рапорту працівника поліції водій ОСОБА_1 була зупинено згідно ст. 35 ЗУ “Про національну поліцію”, від проходження медичного огляду у встановлено Законом порядку відмовилась у присутності двох свідків, посвідчення водія не вилучалось так як останнього його не надала.
Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_1 відмовилась від проходження у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі.
Захисником в апеляційній скарзі заявлялось клопотання про виклик свідків, однак останні, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Враховуючи наявні письмові докази по справі, апеляційний суд вважає їх достатніми для встановлення обставин справи.
В супереч доводам апеляційної скарги, матеріали справи не містять даних, які б спростовували законність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .
В свою чергу, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи повністю узгоджуються з рапортом працівника поліції та письмовими поясненнями свідків. Не довіряти діям працівників поліції, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у суду апеляційної інстанції немає.
Таким чином, версія ОСОБА_1 та її захисника не співпадає з встановленими судом першої інстанції обставинами та розцінюються апеляційним судом як спроба таким чином уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона відмовилась пройти огляд на стан сп`яніння. 
Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в їх сукупності, підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Дані матеріали справи, в своїй сукупності, містять неспростовні факти відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Крикуна Павла Анатолійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун