ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №760/15780/20                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Оксюта Т.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року, в порядку спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив суд визнати скасувати постанову відповідача про порушення митних правил №0824/10000/20 від 14.05.2020.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.04.2021 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
На думку відповідача, оспорювана постанова є правомірною, оскільки позивач не звертався до контролюючого органу з приводу передачі свого зобов`язання, як посадової особи ТОВ «Будівельник», щодо зворотнього вивезення вантажного спеціального автокрану з митної території України. Зважаючи на те, що такий автокран на даний час знаходиться на митній території України, позивач порушив правила ч. 1 ст. 481 Митного кодексу України.
Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2019 в зоні діяльності Київської міської митниці ДФС, ВМО-4, митний пост «Східний», ТОВ «Будівельник» за договором про надання митно-брокерських послуг №4/18 від 30.03.2018 було подано до митного оформлення вантажний спеціальний автокран КС 35714 в режимі тимчасового ввезення за митною декларацією №UА 100040/2019/299607. Термін вивезення товару за вказаною митною декларацією було встановлено до 31.03.2020.
Постановою Київської митниці Держмитслужби про порушення митних правил №0824/10000/20 від 14.05.2020 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вважаючи протиправним вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Київською митницею Держмитслужби не виконано вимоги ст. 489 Митного Кодексу України, оскільки не було з`ясовано чи перебував позивач на посаді директора ТОВ «Будівельник» на момент вчинення правопорушення та чи підлягає саме він адміністративній відповідальності за його порушення. Натомість матеріалами справи підтверджено, що з 11.11.2019 позивач звільнений.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За приписами ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Частина 1 ст. 481 МК встановлює, що перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України не більше ніж на три доби - тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, в оспорюваній постанові зазначено, що в діях директора ТОВ «Будівельник» - ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 481 МК України.
За визначеннями, що містяться у ст. 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.
Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Також, статтею 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вказаними положеннями встановлено коло осіб, які є перевізниками та можуть бути суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а саме керівник або інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених Митним кодексом України та є відповідальними за перевезення вантажу.
Сторонами у справі не заперечується, що саме позивач 19.04.2019 взяв на себе зобов`язання щодо вивезення з території України товару в строк до 31.03.2020.
Отже, з 01.04.2020 раніше ввезений автокран мав бути вивезений з митної території України, відтак саме з цієї дати допущено перевищення встановленого відповідно до МК України строку тимчасового ввезення товарів.
Колегія суддів встановила, що до 13.11.2019 керівником ТОВ «Будівельник» був ОСОБА_1 ,  з 13.11.2019 по 30.11.2020 керівником ТОВ «Будівельник» став ОСОБА_2 , з 04.12.2020 керівником ТОВ «Будівельник» став ОСОБА_1 .
Порушення митних правил, за яким було складено постанову №0824/10000/20 від 14.05.2020, відбулось 01.04.2020.
Втім, як вірно вказав суд першої інстанції, позивач в зазначений час вже був директором ТОВ «Будівельник», отже, такий 01.04.2020 не міг бути суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 481 МК України.
Керуючись ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не виконав вимоги вказаної норми, оскільки не було з`ясував чи перебував позивач на посаді директора ТОВ «Будівельник» на момент вчинення правопорушення та чи підлягає саме він адміністративній відповідальності за його порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:
1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;
2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;
3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;
4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;
5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;
6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування  спірної постанови та задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан