Справа № 441/2272/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І. 
Провадження № 22-ц/811/2986/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

09.12.2020 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що з 26.05.2006 перебуває з відповідачем у шлюбі. Своє прізвище та ім`я відповідач змінив з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у 2009 році вона отримала нове свідоцтво про шлюб. Дівоче прізвище ОСОБА_5 вона змінила на шлюбне ОСОБА_6 . У даному шлюбі в них народилася одна дитина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона звернулася в суд із заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки їхнє сімейне життя не склалося.
Вказує, що відповідач не бажає добровільно давати їй кошти на утримання їхньої дочки, що змусило її звернутися в суд із даним позовом. Їй одній важко матеріально утримувати дитину, яка інтенсивно росте, розвивається фізично та духовно і для цього їй необхідне повноцінне збалансоване харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських та шкільно-письмових приладь. Ці витрати є значними, для повноцінного розвитку дитини, забезпечення її усім необхідним вона витрачає в середньому 8000 грн. в місяць. Відповідач офіційно ніде не працює, але має роботу, спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. з врахуванням того, що він має у власності автомобіль, яким користується постійно, обслуговує його і ці витрати є високими, має також у власності земельну ділянку та будинок, які він успадкував. Крім того, відповідач є здоровою людиною працездатного, молодого віку. Іншої дитини, окрім їхньої дочки, відповідач не має, його мати є пенсіонером, проте має ще дочку, яка проживає в Англії і допомагає матері матеріально.
Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення з даним позовом до суду і до досягнення донькою повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року позов задоволено.
Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Визначено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу на недоведеність з сторони позивачки його матеріального становища. Зазначає, що він не відмовляється від утримання своє дочки, однак вважає визначений судом розмір аліментів необгрунтованим. Також вважає, що частина визначених судом аліментів іде на утримання позивачки та інших осіб.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року та ухвалити нове рішення про стягнення аліментів.
02 грудня 2021 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Покликається на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки перебуває на заробітках за кордоном.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи з повідомленням та участю сторін, однак колегія суддів не знаходить підстав для розгляду даної справи з повідомленням та участю сторін, оскільки нормами чинного законодавства передбачено можливість розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Так як предметом апеляційного оскарження є рішення суду в справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи. 
ОСОБА_1 скористалося своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду та не був обмежений в можливості викласти в апеляційній скарзі свої доводи, щодо незаконності оскаржуваного рішення суду, в свою чергу ОСОБА_2 скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в зв`язку з чим, необхідності розглядати справу з повідомленням та участю сторін, колегія суддів не вбачає. 
22 березня 2022 року від ОСОБА_10 , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану, однак, враховуючи те, що розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, таке клопотання до задоволення не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 березня 2022 року, є дата складення повного судового рішення - 31 березня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів, проте прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 4000 гривень.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.05.2006р. у Лисиничівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 09. У шлюбі в сторін народилася одна дитина - дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації.
Відповідач у справі змінив своєї ім`я та прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позивачці 09.04.2009р. видане нове свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції, зі слів позивачки ОСОБА_1 не працює, за станом здоров`я не має протипоказань до фізичної роботи, інших утриманців, окрім доньки ОСОБА_9 , у нього немає.
На спростування наведеного, відповідач по справі ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції жодних доказів не подав, однак підтвердив, що він не працює, а його доходи є нерегулярними.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частин першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною п`ятою статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою - четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Аналогічні положення щодо обов`язку доказування і подання доказів містяться у статті 81 цього Кодексу.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 грудня - 2395 гривень.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;
Прожитковий мінімум в 2022 році не змінився і залишився на рівні 2618 гривень.

Установивши, що відповідач не має постійного заробітку, а заявлений позивачкою розмір аліментів і можливість їх сплачувати відповідачем, не доведено, з огляду на середню заробітну плату у Львівській області, колегія суддів приходить до висновку що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини розміром аліментів буде становити 3000 грн. 

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а саме зменшення розміру аліментів з 4 000 грн. до 3000 грн.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року в частині розміру аліментів та судового збору.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Змінити рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року в частині стягнення розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 4000 грн. до 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Змінити рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року в частині стягнення розміру судового збору, зменшивши його з 840,80 грн. до 630,6 грн. 
Викласти абзац другий та п`ятий резолютивної частини рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року в наступній редакції:
Стягувати з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2  в користь  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої в  АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочки  ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп. судового збору.
В решті рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 31 березня 2022 року

       Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        Н.П. Крайник

       О.М. Ванівський