ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року                                    м.Дніпро                        Справа №  904/2039/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), 
суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.
секретар судового засідання: Абадей М.О.
за участю представників сторін:
від Джураєва А.М.: представник не з`явився;  
від ТОВ "Торговий дім "Дельта Вільмар": Заржицька В.О., довіреність №4/1 від 01.02.2021, адвокат;  
від ТОВ "Фарго-Терра": представник не з`явився; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 (повний текст оформлений 09.08.2021, суддя Загинайко Т.В.) у справі № 904/2039/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Київ
до ОСОБА_1 , м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарго-Терра", м. Дніпро 
про зобов`язання повернути насіння соняшника в обсязі 366,41 тонни 
та 
за зустрічним позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарго-Терра", м. Дніпро 
про визнання недійсним договору поруки № 1 від 01.06.2019, -   

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар"  звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов`язання ОСОБА_1 повернути позивачу насіння соняшника в обсязі 366,41 тонни з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість - не виявлено.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є поручителем за договором поруки №1 від 01.06.2019, який укладений для забезпечення виконання договору складського зберігання зерна №33 від 30.08.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра». Боржник свої зобов`язання за договором складського зберігання зерна не виконав, передане на зберігання насіння соняшнику не повернув, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/2342/19, яким, зокрема, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарго-Терра" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни з такими якісними характеристиками: Державний стандарт – ДСТУ7011 2009, вологість – 8%, зернова домішка – 15.00, сміттєва домішка – 3.00, клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00, зараженість – не виявлено, не виконав, що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" з вимогою № 274 від 28.12.2019 про виконання зобов`язання про повернення зерна відповідно до договору поруки №1 від 01.06.2019 до ОСОБА_1 , яка останнім залишена без задоволення.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою, якою просив визнати недійсним договір поруки №1 від 01.06.2019, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар".
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не мав повноважень на укладення оспорюваного договору та не володів інформацією про відсутність на зернових складах Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна», які орендувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра», насіння соняшника в обсязі 366,41 тони; договір поруки №1 від 01.06.2019 вчинений як правочин під впливом обману за змовою директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра».
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.
Рішення суду в частині первісного позову мотивовано посиланням на ст. ст. 936, 937, 938, 957 Цивільного кодексу України та відсутністю доказів передачі ОСОБА_1 , наявності у нього насіння соняшника в обсязі 366, 41 тонни з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість - не виявлено. Рішення суду в частині зустрічного позову мотивовано недоведеністю позивачем за зустрічним позовом вчинення правочину під впливом омани та спростуванням позиції про відсутність повноважень на укладення оспорюваного правочину пунктом 7.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра».
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар"; зобов`язати ОСОБА_1 повернути на користь позивача за первісним позовом насіння соняшника в обсязі 366,41 тонни з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00, зараженість – не виявлено; в частині відмові в задоволенні зустрічного позову рішення залишити без змін. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- у п. 7.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра» зазначено, що саме ОСОБА_1 несе матеріальну, цивільно – правову, адміністративну, кримінальну відповідальність за зобов`язаннями товариства, зокрема, за договорами відповідального зберігання, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» та поклажодавцями, відповідальність за втрату, пошкодження, псування переданого у власність чи користування майна товариству, що є підставою для зобов`язання ОСОБА_1 повернути зерно навіть за відсутності укладеного договору поруки;
- судом першої інстанції застосовані положення ст. ст. 936 – 938, 957 Цивільного кодексу України, тоді як спірні відносини за первісним позовом регулюються              ст. ст. 553 – 559 Цивільного кодексу України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15.09.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Антоніка С.Г., Подобєда І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі                                   № 904/2039/20; зупинено дію оскаржуваного рішення; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 02.11.2021. 
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" про визнання недійсним договору поруки №1 від 01.06.2019. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-  судом не в повному обсязі з`ясовані обставини справи та не надано належної оцінки доводам позивача за зустрічним позовом щодо підстав недійсності договору поруки №1 від 01.06.2019;
- п. 7.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра» є нікчемним, оскільки на момент внесення цього пункту до уставу діяла редакція Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII, відповідно до якого учасники товариства з обмеженою відповідальністю несуть відповідальність за зобов`язаннями товариства в межах зроблених ними вкладів;
- відповідно до законодавства та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра» засновник не має право укладати договір поруки в якості учасника (засновника) товариства, таке право має лише директор підприємства, тому договір поруки №1 від 01.06.2019 є нікчемним;
- згідно описової частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/2343/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" вже з 16.05.2019 володіло інформацією про відсутність насіння на зернових складах;
- Товариство з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра» не оскаржувало рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/2343/19, отже визнало свій борг;
- на момент укладення договору поруки №1 від 01.06.2019 зерно соняшника на зернових складах Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна», які орендувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра», в обсязі 366,41 тонни було відсутнє, про що ОСОБА_1 було невідомо;
- договір поруки №1 від 01.06.2019 був підписаний на прохання директора Товариства з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра»;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» свідомо ввели ОСОБА_1 в оману щодо обставин оспорюваного правочину.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15.09.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Антоніка С.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2021 після усунення ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі №904/2039/20; об`єднані апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 для спільного розгляду; розгляд апеляційних скарг призначений в судове засідання на 02.11.2021. 
01.11.2021 від ОСОБА_1 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області справи №904/2342/19, яке обґрунтоване тим, що наявні у цій справі матеріали можуть надати вичерпну інформацію, яка сприятиме повному, всебічному та неупередженому розгляду справи №904/2039/20; та заява про посприяння права ОСОБА_1 на судовий захист, яка обґрунтована тим, що воно порушується Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", яке зловживає своїми процесуальними правами, внаслідок чого ОСОБА_1 не отримав жодного документу від позивача за первісним позовом у справі №904/2039/20.
01.11.2021 від ОСОБА_1 до Центрального апеляційного господарського суду також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він  просить поновити строк на його подання та відмовити в задоволенні апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар".
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
ОСОБА_1 посилається на те, що не отримав копію апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі №904/2039/20, у зв`язку з чим 27.10.2021 був змушений ознайомитися з матеріалами справи. 
Враховуючи наведені відповідачем обставини та положення ч. 2 ст. 119, ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Наданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований обставинами, що викладені ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20; мотивованих заперечень проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" не наведено; ОСОБА_1 посилається на те, що договір поруки №1 від 01.06.2019 був укладений шляхом введення його в оману, що робить такий договір нікчемним, отже немає підстав для задоволення первісного позову у справі №904/2039/20.
У судовому засіданні 02.11.2021 по справі оголошено перерву до 30.11.2021.
18.11.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" адвоката Заржицької Валерії Олександрівни надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021 судове засідання у справі, призначене на 30.11.2021, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" адвоката Заржицької Валерії Олександрівни з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
29.11.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Антоніка С.Г. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М., якою прийнято до свого провадження ухвалою суду від 30.11.2021.
У судовому засіданні 30.11.2021 у зв`язку з неможливістю проведення відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" за допомогою програми EasyCon через те, що представник не зміг приєднатися до відеоконференції, про що складено акт від 30.11.2021, розгляд апеляційних скарг відкладений у судове засідання на 21.12.2021.
01.12.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" адвоката Заржицької В.О. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні, призначеному на 21.12.2021, у режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення Південно – Західним апеляційним господарським судом, яка ухвалою суду від 02.12.2021 задоволена.
У судовому засіданні 21.12.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" підтримав вимоги заявленої апеляційної скарги, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив.
ОСОБА_1 у судове засідання 21.12.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Третя особа явку представника в судове засідання 22.12.2021 не забезпечила, до Центрального апеляційного господарського суду повернувся конверт із поштовим відправленням № 4900094009966 (ухвалою суду від 02.11.2021) з позначкою, що адресат відсутній за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 15, офіс 33.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга    ОСОБА_1  задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/2342/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» про витребування насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни, яке набрало законної сили, позов задоволено; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни з такими якісними характеристиками: Державний стандарт – ДСТУ7011 2009; вологість – 8%; зернова домішка – 15.00; сміттєва       домішка – 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість – не виявлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар” витрати зі сплати судового збору у розмірі 58 111,43грн. 
Зазначеним рішенням суду були встановлені наступні обставини, які не підлягають доведенню при розгляді справи №904/2039/20 відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України:
- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар"  (поклажедавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  (зерновий склад) було укладено договір складського зберігання зерна № 33 від 30.08.2018; 
- згідно п. 1.1 цього договору поклажодавець зобов`язаний передати зернові культури (зерно), а зерновий склад зобов`язаний на визначених умовах цього договору та діючого законодавства України прийняти зерно на зберігання та повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором;
- відповідно до п. 1.14 договору передача зерна здійснюється уповноваженими представниками сторін, на підтвердження чого зерновий склад видає поклажодавцю складську квитанцію або складське свідоцтво (складський документ), яка оформлюється в двох примірниках – по одному кожній стороні;
- пунктом 6.1 договору визначено, що строк зберігання зерна по 31.05.2020 включно;
- на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» прийняло на зберігання зерно у загальній кількості 2  907 тон, що підтверджується складськими квитанціями № 52 від 27.09.2018, серії АЦ № 289695; №56 від 02.10.2018, серії АЦ № 289699; №2 від 08.10.2018, серії АЦ № 289395; №71 від 18.10.2018, серії 18.10.2018; №59 від 03.10.2018, серії АЦ № 289702; №49 від 04.09.2018, серії АЦ№ 289692, №66 від 12.10.2018, серії АЦ№ 289709, № 64 від 10.10.2018 серія АЦ №289707; 
- Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» було повернуто поклажодавцю зерно у загальній кількості 2 540,59 тон, що підтверджується товарно-транспортними накладними, які наявні у справі №904/2342/19, непогашеною залишилась складська квитанція № 64 від 10.10.2018 серія АЦ №289707, залікова вага 150  000 кг та частково непогашеною залишилась складська квитанція № 66 від 12.10.2018 серія АЦ №289709 у розмірі 216  410 кг;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" 17.05.2019 направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю          «Фарго-Терра»  вимогу №358 від 16.05.2019 про повернення залишкової частини переданого на зберігання насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони, яке останнє не виконало.
Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» у письмових поясненнях від 22.07.2021 у справі №904/2039/20, листом від 16.05.2019 №69/19 він повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" про те, що 15.05.2019 по договору зберігання №33 від 30.08.2018 було відвантажено останню автомашину з насінням соняшнику в кількості 18,180 тон, після чого була проведена комплексна інвентаризація та виявлено недостачу в кількості 314,084 тонни та складений  акт – розрахунок №169 від 15.05.2019, згідно якого у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» насіння соняшнику, яке належить Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", відсутнє. В травні 2019 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” надійшла вимога укласти договір поруки за договором складського зберігання зерна  від 30.08.2018 №33 з ким-небудь із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра». Після підписання ОСОБА_1 договору поруки №1 від 01.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” звернулось із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» про витребування насіння соняшника в обсязі 366,41 тони у справі №904/2342/19, рішення в якій ним не виконано.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/2342/19 було видано відповідні накази від 11.12.2019.
Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лукіним Михайлом Віталійовичем від 11.01.2020 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019.
22.09.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лукіним Михайлом Віталійовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60951087 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2342/19, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. У зазначеній постанові державним виконавцем встановлено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу  досудового розслідуванні повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2019 у справі №904/2342/19 про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта Вілмар" насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни є невиконаним.
01.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №1, відповідно до пункту 1.1 якого поручитель у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» його зобов`язань, що випливають з договору складського зберігання зерна №33 від 30.08.2018, а саме: повернути зерно в узгоджених сторонами об`ємах в транспорт поклажодавця (кредитора).
Відповідно до пункту 1.2 договору поруки предметом складського зберігання є зобов`язання кредитора передати зернові культури (зерно), а зерновий склад (боржник) зобов`язався на визначених умовах цього договору та діючого законодавства України прийняти зерно на зберігання та повернути його поклажодавцеві (кредитору) або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані передбаченому договором зберігання.
Згідно п. 1.3 договору поруки на дату підписання цього договору об`єм             зерна-соняшника за основним зобов`язанням боржника, що підлягає поверненню, складає 366,41 тонни.
У випадку порушення боржником зобов`язання за договором складського зберігання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 1.4 договору поруки).
Відповідальність поручителя настає з моменту порушення боржником договору складського зберігання; кредитор має право звернутись до поручителя із письмовою вимогою про виконання зобов`язання, якщо виконання договору складського зберігання було порушено боржником, а саме мало місце неповернення зерна на заявку кредитора про відвантаження (пункти 3.1.,3.2 договору поруки).
Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта Вільмар" на адресу ОСОБА_1 були надіслані вимоги від 09.12.2019 №241 та від 28.12.2019 №274 про виконання зобов`язання за договором поруки №1 від 01.06.2019 в частині повернення у десятиденний строк з моменту отримання вимоги насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт – ДСТУ7011 2009; вологість – 8%; зернова домішка – 15.00; сміттєва домішка – 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість – не виявлено. 
ОСОБА_1 у відповіді на вимогу про виконання зобов`язання про повернення зерна відповідно до договору поруки №1 від 01.06.2019 (лист від 28.02.2020) повідомив про те, що: 
- на час прийняття рішення про укладання договору поруки №1 від 01.06.2019 в нього не було достовірної інформації про відсутність на зернових складах Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Україна", які орендувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра», насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони; 
- згідно описової частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2342/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дельта Вілмар" з 16.05.2019 володіло інформацією про відсутність насіння у кількості 366,41 тонни на зернових складах, які орендувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»;
- якби на час укладання договору поруки ОСОБА_1 володів достовірною інформацією про відсутність соняшнику в кількості 366,41 тонни на зернових складах Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарго - Терра", то не укладав би договір поруки №1 від 01.06.2019.
Неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта Вілмар" насіння соняшнику в кількості 366,41тонни стало підставою для звернення з первісним  позовом у справі №904/2039/20 до ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки №1 від 01.06.2019.
Предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору поруки від 01.06.2019 №1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" та ОСОБА_1 , з посиланням на статтю 230 Цивільного кодексу України через введення ОСОБА_1 директорами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" в оману.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є порука.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі  (ст. 547 Цивільного кодексу України).
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України). 
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст.554 Цивільного кодексу України).
Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Підставою для визнання недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
У частинах 1- 3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Згідно із частиною 1 статті 229 Цивільного кодексу України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.
Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.
Дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності ОСОБА_1 обставин, які б свідчили про введення його в оману директорами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  та Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар”; у справі №904/2039/20 відсутні докази в підтвердження того, що   ОСОБА_1 був під впливом обману, тобто не знав, що зерно соняшника було відсутнє на зернових складах Товариства з обмеженою відповідальністю “Стандарт Україна” та був обмежений в отриманні такої інформації; докази в підтвердження умислу в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» та Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” також не надані. Отже, відсутні правові підстави для визнання оспорюваного договору поруки №1 від 01.06.2019 недійсним з огляду на приписи статті 230 Цивільного кодексу України.
ОСОБА_1 посилається на те, що він не мав права підписувати договір поруки №1 від 01.06.2019 з огляду на те, що відповідно до законодавства та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  засновник не має право укладати договір поруки в якості учасника (засновника) товариства, таким правом наділений виключно директор. Крім того, вказує, що в п. 4.9 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» зазначено, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов`язаннями і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. 
Пунктом 7.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  визначено, що учасник товариства ОСОБА_1 несе матеріальну, цивільно – правову, адміністративну, кримінальну відповідальність за зобов`язаннями товариства, зокрема, за договорами відповідального зберігання, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» та поклажодавцями, відповідальність за втрату, пошкодження, псування переданого у власність чи користування майна товариству.
Посилання ОСОБА_1 на те, що про внесення змін до п. 7.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» він дізнався з позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар”, не приймаються апеляційним господарським судом до уваги з огляду на те, що внесення змін до статуту відповідно до п. 8.3. входить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, тому ОСОБА_1 як учасник товариства мав бути обізнаний про такі збори, іншого ним не доведено. 
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції від 06.02.2018) рішення з питань, передбачених в тому числі пунктом 2 частини другої статті 30 цього Закону (внесення змін до статуту) приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра»  має двох учасників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (по 50% статутного капіталу по 500,00 грн в кожного), внесення змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарго - Терра" є неможливим без голосів обох учасників. 
Відповідно до ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції від 06.02.2018) учасники товариства зобов`язані: 1) дотримуватися статуту; 2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства. Учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.
З огляду на викладене, п. 7.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарго-Терра» не суперечить положенням Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції від 06.02.2018). Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство не обмежує прав фізичних осіб щодо підписання договорів поруки, тому заперечення ОСОБА_1 є непідтвердженими та відхиляються апеляційним господарським судом.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви про визнання договору поруки №1 від 01.06.2019 недійсним. 
Водночас, місцевим господарським судом безпідставно відмовлено у задоволенні первісного позову з посиланням на ст. ст. 936, 937, 938, 957 Цивільного кодексу України та те, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження передачі ОСОБА_1 та наявності у нього насіння соняшника в обсязі 366,41 тони з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва  домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість - не виявлено.
Відповідно до ч.1 ст. 936 Цивільного кодексу України  за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
За змістом ч. ч. 1,2 ст. 937 Цивільного кодексу України  договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених   статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.
Стаття 957 Цивільного кодексу України регламентує, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності. Договір складського  зберігання, укладений складом загального користування, є публічним договором.
Договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.
Статтею 938 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків (стаття 938 Цивільного кодексу України).
За змістом ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Як було встановлено, зобов`язання ОСОБА_1 з повернення насіння соняшнику в обсязі 366,41 тонни виникло на підставі договору поруки №1 від 01.06.2019 внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю  «Фарго-Терра» обов`язку з повернення зерна, що виник на підставі договору складського зберігання зерна №33 від 30.08.2018.
З огляду на викладене, правовідносини, що виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” та ОСОБА_1 регулюються ст. ст. 553 – 559 Цивільного кодексу України, які судом першої інстанції при вирішенні первісного позову застосовані не були, внаслідок чого прийнято неправильне рішення за наслідками його розгляду. 
Враховуючи, що боржником за договором складського зберігання зерна №33 від 30.08.2018 свій обов`язок з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” насіння соняшника в обсязі 366,41 тонни (якісні характеристики: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість - не виявлено) виконано не було, позовні вимоги про зобов`язання   ОСОБА_1 повернути це майно позивачу за первісним позовом є правомірними. 
З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції, як прийняте при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, внаслідок чого судом були неправильно застосовані норми матеріального права та прийняте неправомірне рішення, підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні первісного позову з прийняттям нового рішення про його задоволення, в решті рішення підлягає залишенню без змін.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування для дослідження матеріалів справи №904/2342/19 апеляційним господарським судом відмовляється з огляду на те, що факти щодо обставин справи були встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у цій справі та апелянтом не наведено, які істотні докази у ній, що не надані у справу №904/2039/20, мають бути досліджені судом, що вплине на результати її розгляду.
Заява ОСОБА_1 про посприяння права на судовий захист від 01.11.2021 не конкретизована певною вимогою, право на судовий захист ОСОБА_1 з огляду на положення ст. 55 Конституції України не може порушуватися недобросовісним виконанням іншим учасником справи своїх процесуальних прав, тому залишена апеляційним господарським без задоволення. 
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 – 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вільмар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 задовольнити. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову.
Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову.
Зобов`язати ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )  повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” (65481, м. Южне, Одеська область, вул. Індустріальна, буд.6, код ЄДРПОУ 36369434) насіння соняшника в обсязі 366,41 тонни з наступними якісними характеристиками: Державний стандарт - ДСТУ7011 2009; вологість - 8%; зернова домішка - 15.00; сміттєва домішка - 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість - не виявлено. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” (65481, м. Южне, Одеська область, вул. Індустріальна, буд.6, код ЄДРПОУ 36369434) судовий збір за розгляд первісної позовної заяви в сумі 58  111,43 грн, про що видати наказ.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дельта Вілмар” (65481, м. Южне, Одеська область, вул. Індустріальна, буд.6, код ЄДРПОУ 36369434) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 87  167,15 грн.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2021 у справі № 904/2039/20 покласти на ОСОБА_1 .
Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22.12.2021.

Головуючий суддя                                                                      Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                              І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                              І.М. Подобєд