Справа № 442/6404/21                                Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І. 
Провадження № 22-ц/811/3952/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Івасюти М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Попів-Кішко Р.Й. на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову покликалась на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.06.2018. У даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Зазначала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, однак має можливість таку надавати, оскільки має нерегулярний мінливий дохід та на його утриманні ніхто не перебуває. Вказувала, що не має можливості самостійно забезпечити сина усім необхідним у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом, який просила задовольнити.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року позов задоволено частково. 
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень судового збору. 
В решті позову - відмовлено. 
Вказане рішення суду оскаржила представника ОСОБА_1 - адвоката Попів-Кішко Роксолана Йосипівна.
Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що визначений судом розмір аліментів є значно заниженим та не зможе забезпечити елементарних потреб дитини сторін, а матеріальне становище відповідача, що підтверджене вказаними вище доказами свідчить про його можливість забезпечити дитині утримання у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум.
Просить рішення суду скасувати і постановити нове судове рішення, яким позов задоволити повністю.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, враховуючи потреби дитини, наявність у відповідача обов`язку по утриманню дитини, дійшов висновку про те, що з відповідача слід стягувати щомісячно на користь позивачки 2500 грн. на утримання дитини до досягнення нею повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дитини.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 виданого повторно 02.06.2021 року, та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2018 року.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII(дата набуття чинності для України: 27.09.1991 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.
Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини.
Проте, колегія суддів не може погодитись із висновком щодо визначення судом першої інстанції розміру аліментів в сумі 2500 грн. з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, інших осіб на своєму утриманні не має. 
Відповідачем по справі не подано до суду відзив на позовну заяву, а також не надано відзив на апеляційну скаргу, що може свідчити про згоду сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.
За таких обставин, колегія суддів виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності та у відповідності до вимог СК України, з врахуванням положень про прожитковий мінімум ЗУ «Про державний бюджет», приходить до висновку про те, що рішення суду слід змінити та стягувати 3 000 грн. на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попів-Кішко Р.Й. задовольнити частково.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року - змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 15.03.2022 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.