ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/2879/19		
Провадження № 22-ц/821/255/22		
категорія: 304000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г. 
суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.
секретаря: Захарченко А.Д.   

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 
представники позивача: адвокат Новік Владислав Ігорович, адвокат Манзар Тетяна Володимирівна
відповідачі: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», приватний виконавець Бурмага Євген Анатолійович, Акціонерне товариство «Альфа Банк»
представник відповідача приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича: адвокат Весеньов Євген Володимирович
представник відповідача Акціонерного товариства «Альфа –Банк»: адвокат Галдецький Ярослав Володимирович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича та представника приватного виконавця ОСОБА_3 – адвоката Весеньова Євгена Володимировича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсними електронних торгів.

в с т а н о в и в :
Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.01.2007 року між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання невідновлювальної лінії № 899/06-034-14, відповідно до якого позичальником отримано кредитні кошти.
24.01.2007 року між ним та акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір № 899/06-034-14, відповідно до якого іпотекодавець передав іпотекодержателю в якості забезпечення виконання договору про надання невідновлювальної лінії № 899/06-034-14 від 24.01.2007 р. нерухоме майно: приміщення жилого будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за тою ж адресою, що і житловий будинок.
Як вбачається зі змісту протоколу № 446085 від 18.11.2019 року житловий будинок та земельна ділянка, що були предметом іпотеки було реалізовано через прилюдні торги в межах виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
З конструкції побудованої статті вбачається, що кредитору, виконавцям, іншим особам, забороняється звертати стягнення на іпотечне майно (житлове приміщення) за сукупності наступних правових підстав: 1) якщо майно виступає як забезпечення виконання зобов`язань за споживчими кредитами наданими позичальнику або майновому поручителю в іноземній валюті 2) майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя 3) у позичальника або майнового поручителя відсутнє інше нерухоме житлове майно 4) загальна площа житла не перевищує 140 кв. метрів для квартири.
Варто зазначити, що дане майно є єдиним майном, яке існує на сьогоднішній день у власності. Іншого житлового майна позивач ніколи не мав. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою за критерієм пошуку за відповідним кодом ОСОБА_1 .
Згідно до п.1.2. договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06- 034-14 зазначається, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі.
Вищевказана квартира є єдиним постійним місцем проживання позичальника (іпотекодавець) починаючи з самого народження по теперішній час, а зареєстрований позивач в даному житловому приміщенні з 26.07.2008 р. що підтверджується копією паспорта позивача з реєстрацією місця проживання та довідкою виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 25.11.2019 р.
Крім того, дана квартира була передана як забезпечення виконання зобов`язань за споживчим кредитом наданим в іноземній валюті.
Загальна площа належної частини іпотекодавцю приміщення жилого будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 складає 40.5 кв.м.
Таким чином, наявні всі в сукупності правові підстави які забороняли акціонерному товариству «Укрсоцбанк», організатору торгів, приватному виконавцю реалізовувати майно.
Ст. 4 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземнім валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечені кредитів діють з урахуванням його норм.
Позивач вказує, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу та при реалізації належного йому на праві власності майна, яке виступає забезпеченням кредитного договору було порушено вимоги частини 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.
У зв`язку із вищевикладеним, просить суд, визнати недійсними електронні торги по лоту № 382327 з реалізації арештованого нерухомого майна – житлового будинку з надвірними спорудами літ. “А1”, загальною площею 40,5 кв.м. та земельної ділянки з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114 загальною площею 0,0818 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , результати яких оформлені протоколом № 446085 від 18.11.2019 року. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року позов задоволено повністю. 
Визнано недійсними електронні торги по лоту № 382327 з реалізації арештованого нерухомого майна – житлового будинку з надвірними спорудами літ. “А1”, загальною площею 40,5 кв.м. та земельної ділянки з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114 загальною площею 0,0818 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , результати яких оформлені протоколом № 446085 від 18.11.2019 року. 
Стягнуто з ОСОБА_2 , державного підприємства “Сетам”, приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, акціонерного товариства “Альфа Банк” на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп. по 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп. з кожного.
Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що площа будинку, який було реалізовано на електронних торгах не перевищує площу визначену в одній з умов Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Докази реєстрації іншого нерухомого майна за ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Даний будинок є постійним та єдиним місцем проживання позивача ОСОБА_1 , оскільки останній там зареєстрований, що підтверджується відміткою у паспорті, довідками сільської ради та актом обстеження умов проживання. Отже, дана нерухомість підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому реалізація відбулась з порушенням встановленого мораторію і укладені за результатами торгів угоди не відповідають вимогам закону. У зв`язку з цим житловий будинок не міг бути примусово відчужений. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Тому приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Бурмазі Є.А. слід було перевірити наявність обставин, які в силу закону виключають можливість примусового відчуження майна, що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, як це передбачено статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки, проводити стягнення на майно окремої категорії боржників, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Вищевказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 липня 2016 року у справі № 6-969цс16.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

У жовтні 2021 року представник акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвокат Галдецький Ярослав Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючь на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду 1 інстанції скасувати.

У січні 2022 року представник приватного виконавця ОСОБА_3 – адвокат Весеньов Євген Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000грн.

Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подала апеляційні скарги

Апеляційна скарга представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича мотивована тим, що предмет іпотеки було набуто 29.11.2006 року, тобто раніше укладення договору іпотеки, а кредитні кошти були надані не на купівлю нерухомості, а на споживчі цілі, то дія Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на відповідний предмет спору, а доводи позивача та його представника, які викладені в позовній заяві зводяться до власного тлумачення норм права.
Вважає, що ОСОБА_1 було невірно обрано спосіб захисту порушеного майнового інтересу, оскільки неправомірні дії приватного виконавця оскаржуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Стверджує, що судом 1 інстанції неправомірно застосовано Закон України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки як передбачено ч.1 ст. 1 вищевказаного закону, що не може бути примусово звернено стягнення, якщо таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна.

Апеляційна скарга представника приватного виконавця ОСОБА_3 – адвоката Весеньова Євгена Володимировича мотивована тим, що судом 1 інстанції не було встановлено та позивачем доведено на підставі належних та допустимих доказів, що будинок за адресою АДРЕСА_1 , в якому постійно проживає боржник, було передано в іпотеку та на реалізацію. Як вбачається з матеріалів справи, боржник зареєстрований та фактично проживає в частині будинку за адресою АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується паспортом позивача з відміткою про його прописку.
Вказує, що з заявки на реалізацію нерухомого майна вбачається, що приватним виконавцем була реалізована інша частина будинковолодіння, а саме частина будинку за адресою АДРЕСА_1 . Однак, відповідно до умов іпотечного договору, який укладений між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», боржник передав в іпотеку будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Стверджує, що оскільки боржник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , а примусово реалізовано будинок за адресою АДРЕСА_1 , в якому ні ОСОБА_1 , ні його сім`я не проживає, то під час примусової реалізації будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , не було порушено положення п.1 ч.1 Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки боржник не проживав постійно в частині будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Зазначає, що висновок суду 1 інстанції про наявність технічної помилки є надуманим та не ґрунтується на жодному доказі, оскільки КП «ЧООБТІ» не повідомляло суд про те, що ними було допущено будь-яку технічну помилку під час реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 ,
Крім того, вказує, що суд безпідставно стягнув з приватного виконавця судові витрати про які і розрахунок яких позивач в першій заяві по суті справи в порядку та строки, визначені ст.134, 175 ЦПК України не заявляв.

Доводи осіб, які подали відзив на апеляційні скарги

У січні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Манзар Тетяна Володимирівна подала відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року залишити без змін.
Вказує, що позивач повністю заперечує проти викладених міркувань у апеляційних скаргах відповідачів та вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Зазначає, що майно, на яке звернуто стягнення, є єдиним майном, що існує на сьогоднішній день у власності позивача. Іншого житлового майна позивач ніколи не мав. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою за критерієм пошуку за відповідним кодом ОСОБА_1 .
Стверджує, що на підставі свідоцтва про право власності домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 є : Ѕ частини ОСОБА_4 та Ѕ частини ОСОБА_1 . Отже, Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , після поділу домоволодіння за даною адресою на два окремі виходи – було присвоєно номер 50а. Загальна площа належної частини іпотекодавцю приміщення жилого будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 складає 40,5кв.м.

Надходження апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції

18 жовтня 2021 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсними електронних торгів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Єльцов В.О., Василенко Л.І.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича залишено без руху.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року справу призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.
10 січня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника приватного виконавця ОСОБА_3 – адвоката Весеньова Євгена Володимировича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсними електронних торгів.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2022 року справу призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-14 від 24.01.2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», позичальником отримано кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на споживчі цілі на строк до 21.01.2022 року. 
Відповідно до іпотечного договору № ІД 899/06-034-14, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» 24.01.2007 року, іпотекодавець передав іпотекодержателю в якості забезпечення виконання договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06- 034-14 від 24.01.2007 р. нерухоме майно: приміщення жилого будинку з надвірними спорудами, позначений на технічному плані літ. “А-1”, загальною площею 40,5 кв.м., у тому числі житлової площі 22,4 кв.м., надвірні будівлі і споруди – гараж літ “В”, погріб літ. “Д”, вбиральня літ. “Е”, ворота № 1, свердловина № 5, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору про поділ майна, посвідченого приватний нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковою Н.А. 29.11.2006 року за р. № 8617, право власності на яке зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12743414 від 04.12.2006 року у ЧООБТІ у книзі № 1 під реєстраційним номером 66 та в реєстрі 16984121 та земельну ділянку площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за тою ж адресою що і житловий будинок та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ № 641237 від 05.12.2006 року.
05.09.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. звернувся із заявкою за № 1812 до ДП “СЕТАМ” щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у рамках виконавчого провадження № 59435318 з примусового виконання виконавчого напису № 24843, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення на користь ПАТ “УКРСОЦБАНК” заборгованості, що виникла по договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-8 від 08.01.2008 року. У заявці також зазначено, що 01.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову № 59435318 про арешт майна боржника та 08.07.2019 року винесено постанову № 59435318 про опис та арешт майна боржника. 
Згідно протоколу № 446085 проведення електронних торгів від 18.11.202019 року по лоту № 382327, торги з реалізації жилого будинку з надвірними спорудами, літ. “А-1”, загальною площею 40,5 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 відбулися. Переміг учасник №10 з ціновою пропозицією 168404,08 грн., яким є ОСОБА_2 . 
Супровідним листом від 10.12. 2019 року № 3811/21050-12-19/3 ДП “СЕТАМ” було направлено позивачу акт про реалізацію предмета іпотеки, проведені електронні торги (аукціон) від 29.11.2019 року, який складено приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. 
Згідно договору про поділ майна від 29.11.2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковою Н.А., та зареєстрованого у реєстрі за № 8617, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір та розподілили майно, яке є об`єктом спільної часткової власності, та складається з житлового будинку з прибудовою та надвірних будівель і знаходиться у АДРЕСА_1 таким чином: 1/2 частка – ОСОБА_1 виділяються у власність приміщення житлового будинку літ. А-1 з прибудовою:2-1 кімната площею 22.4 кв.м., 2-2 кухня площею 10.1 кв.м., 2-3 санвузол площею 6.3 кв.м., 2-4 тамбур площею 1,7 кв.м., ганок та такі надвірні будівлі: гараж літ “В”, погріб літ. “Д”, вбиральня літ. “Е”, ворота № 1, свердловина № 5, що разом складає 48% вартістю 40015,00 грн. 
ОСОБА_4 виділяються у власність - приміщення житлового будинку літ. А-1 з прибудовою: 1-6 кімната площею 12,8 кв.м., 1-5 кімната площею 12,6 кв.м., 1-1 – коридор площею 11,2 кв.м., 1-2 – ванна площею 4 кв.м, 1-3 кладова площею 2,9 кв.м., ганок та такі надвірні будівлі: прибудова “б”, літня кухня “Б”,сарай “Г”, вимощення I, огорожа №2, водоколонка № 4, що разом складає 52 % вартістю 43870,00 грн. Цим договором припинено право спільної часткової власності на майно, що є предметом цього договору. 
Згідно довідки виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 25.11.2019 року за № 1831/1, у домоволодінні по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 16.07.2008 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 16.07.2008 року.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 27.11.2019 року, у будинку за адресою АДРЕСА_1 , який рахується на праві приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровані та проживають: власник будинку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позивачем до позовної заяви додано копію технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1 , який виготовлено станом на 06.10.2006 року, у якому вказано, що власниками домоволодіння є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частці. 
Стороною позивача долучено до матеріалів справи письмові докази, які у відповідь на запит адвоката надано КП “ЧООБТІ” та Геронимівською сільською радою Черкаського району Черкаської області. 
Згідно довідки КП “ЧООБТІ” від 11.05.2021 р. № 22346 о, по даним КП “ЧООБТІ” станом на 01.01.2013 року реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 не проводилася. 
Згідно довідки виконавчого комітету Геронимівської сільської ради від 20.08.2003 року № 1280, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , присвоєно номер його частині житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Геронимівської сільської ради від 19.10.2006 року № 82 “Про проведення реєстрації та видачу свідоцтва про право власності”, а саме п 1.1 – доручено КП “ЧООБТІ” провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку, що складається з: житлової кімнати, кухні, санвузлу, тамбуру та надвірні споруди: гараж, огорожа, вбиральня та скважина, замощення, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . 
У довідці, виданій виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 320/1 від 28.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16.01.2007 р. був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а з 16.07.2008 року за адресою АДРЕСА_1 . 
У довідці КП “ЧООБТІ” від 11.05.2021 року № 22345о вказано, що станом на 01.01.2013 року право власності на приміщення житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано у КП “ЧООБТІ” за ОСОБА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. 29.11.2006 р. р№ 8617, частка 1. За даними технічної інвентаризації станом на 21.12.2007 року домоволодіння складається з: приміщення житлового будинку з №2-1 по № 2-4, гаража, погребу, вбиральні, воріт, свердловини. 
Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки № 0101531, а саме по АДРЕСА_1 , головою домогосподарства є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також у домогосподарстві зареєстровані – ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 – дружина, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 – син. Житловий будинок у приватній власності ОСОБА_1 -1/2 частина та ОСОБА_4 1/2 частина.
Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна від 27.11.2019 р. за № 190547803 та за № 156577547 від 18.02.2019 р. так із довідок, які надійшли на запит суду від 30.08.2021 року за № 272452100, 272451937, 272451721, 272451587, 272450381, за ОСОБА_1 , інших житлових приміщень окрім житлового будинку по АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано. Також ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером 7124982500:02:003:0293 площею 1,2685 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційних скарг, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича та представника приватного виконавця ОСОБА_3 – адвоката Весеньова Євгена Володимировича не підлягають до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.
Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Ч.1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.
За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна визначається Міністерством юстиції України.
Документом, який розроблений на виконання Закону України "Про виконавче провадження" і визначає умови та порядок реалізації арештованого майна у разі невиконання боржником рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 (далі - Порядок). 
Торги визнаються недійсними лише в тих випадках, коли під час їх підготовки і проведення були допущені порушення, що могли вплинути на результати торгів, та у зв`язку з цим були порушені права і законні інтереси особи, яка їх оспорює.
Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення електронних торгів; порядок реєстрації учасників електронних торгів; правила, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів електронних торгів, тощо.
Отже, реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних торгів є спеціальною процедурою продажу такого майна, що складається з декількох етапів, які є невід`ємними один від одного та не можуть розглядатися окремо, адже вони є істотними умовами проведення торгів (правочину).
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»).
Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог ст. 41 Закону України «Про іпотеку».
При цьому норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному (приватному) виконавцю без окремого судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку» (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 28 вересня 2016 року у справі №6-1680цс16 та від 14 грудня 2016 року в справі №6-890цс16).
Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у редакції станом на час проведення електронних торгів, тобто на 18.11.2019 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;
загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що 
відповідно до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-14 від 24.01.2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», позичальником отримано кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на споживчі цілі на строк до 21.01.2022 року. 
Відповідно до іпотечного договору № ІД 899/06-034-14, який укладено між ОСОБА_1 та Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» 24.01.2007 року, іпотекодавець передав іпотекодержателю в якості забезпечення виконання договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06- 034-14 від 24.01.2007 р. нерухоме майно: приміщення жилого будинку з надвірними спорудами, позначений на технічному плані літ. “А-1”, загальною площею 40,5 кв.м., у тому числі житлової площі 22,4 кв.м., надвірні будівлі і споруди – гараж літ “В”, погріб літ. “Д”, вбиральня літ. “Е”, ворота № 1, свердловина № 5, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору про поділ майна, посвідченого приватний нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковою Н.А. 29.11.2006 року за р. № 8617, право власності на яке зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12743414 від 04.12.2006 року у ЧООБТІ у книзі № 1 під реєстраційним номером 66 та в реєстрі 16984121 та земельну ділянку площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за тою ж адресою що і житловий будинок та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ № 641237 від 05.12.2006 року.
05.09.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. звернувся із заявкою за № 1812 до ДП “СЕТАМ” щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у рамках виконавчого провадження № 59435318 з примусового виконання виконавчого напису № 24843, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення на користь ПАТ “УКРСОЦБАНК” заборгованості, що виникла по договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-8 від 08.01.2008 року. У заявці також зазначено, що 01.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову № 59435318 про арешт майна боржника та 08.07.2019 року винесено постанову № 59435318 про опис та арешт майна боржника. 
Згідно протоколу № 446085 проведення електронних торгів від 18.11.202019 року по лоту № 382327, торги з реалізації жилого будинку з надвірними спорудами, літ. “А-1”, загальною площею 40,5 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 відбулися. Переміг учасник №10 з ціновою пропозицією 168404,08 грн., яким є ОСОБА_2 . 
Супровідним листом від 10.12. 2019 року № 3811/21050-12-19/3 ДП “СЕТАМ” було направлено позивачу акт про реалізацію предмета іпотеки, проведені електронні торги (аукціон) від 29.11.2019 року, який складено приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. 
Згідно договору про поділ майна від 29.11.2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковою Н.А., та зареєстрованого у реєстрі за № 8617, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір та розподілили майно, яке є об`єктом спільної часткової власності, та складається з житлового будинку з прибудовою та надвірних будівель і знаходиться у АДРЕСА_1 таким чином: 1/2 частка – ОСОБА_1 виділяються у власність приміщення житлового будинку літ. А-1 з прибудовою:2-1 кімната площею 22.4 кв.м., 2-2 кухня площею 10.1 кв.м., 2-3 санвузол площею 6.3 кв.м., 2-4 тамбур площею 1,7 кв.м., ганок та такі надвірні будівлі: гараж літ “В”, погріб літ. “Д”, вбиральня літ. “Е”, ворота № 1, свердловина № 5, що разом складає 48% вартістю 40015,00 грн. 
ОСОБА_4 виділяються у власність - приміщення житлового будинку літ. А-1 з прибудовою: 1-6 кімната площею 12,8 кв.м., 1-5 кімната площею 12,6 кв.м., 1-1 – коридор площею 11,2 кв.м., 1-2 – ванна площею 4 кв.м, 1-3 кладова площею 2,9 кв.м., ганок та такі надвірні будівлі: прибудова “б”, літня кухня “Б”,сарай “Г”, вимощення I, огорожа №2, водоколонка № 4, що разом складає 52 % вартістю 43870,00 грн. Цим договором припинено право спільної часткової власності на майно, що є предметом цього договору. 
Згідно довідки виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 25.11.2019 року за № 1831/1, у домоволодінні по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 16.07.2008 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 16.07.2008 року.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 27.11.2019 року, у будинку за адресою АДРЕСА_1 , який рахується на праві приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровані та проживають: власник будинку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позивачем до позовної заяви додано копію технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1 , який виготовлено станом на 06.10.2006 року, у якому вказано, що власниками домоволодіння є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/2 частці. 
Стороною позивача долучено до матеріалів справи письмові докази, які у відповідь на запит адвоката надано КП “ЧООБТІ” та Геронимівською сільською радою Черкаського району Черкаської області. 
Згідно довідки КП “ЧООБТІ” від 11.05.2021 р. № 22346 о, по даним КП “ЧООБТІ” станом на 01.01.2013 року реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 не проводилася. 
Згідно довідки виконавчого комітету Геронимівської сільської ради від 20.08.2003 року № 1280, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , присвоєно номер його частині житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Геронимівської сільської ради від 19.10.2006 року № 82 “Про проведення реєстрації та видачу свідоцтва про право власності”, а саме п 1.1 – доручено КП “ЧООБТІ” провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку, що складається з: житлової кімнати, кухні, санвузлу, тамбуру та надвірні споруди: гараж, огорожа, вбиральня та скважина, замощення, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . 
У довідці, виданій виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 320/1 від 28.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16.01.2007 р. був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а з 16.07.2008 року за адресою АДРЕСА_1 . 
У довідці КП “ЧООБТІ” від 11.05.2021 року № 22345о вказано, що станом на 01.01.2013 року право власності на приміщення житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано у КП “ЧООБТІ” за ОСОБА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. 29.11.2006 р. р№ 8617, частка 1. За даними технічної інвентаризації станом на 21.12.2007 року домоволодіння складається з: приміщення житлового будинку з №2-1 по № 2-4, гаража, погребу, вбиральні, воріт, свердловини. 
Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки № 0101531, а саме по АДРЕСА_1 , головою домогосподарства є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також у домогосподарстві зареєстровані – ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 – дружина, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 – син. Житловий будинок у приватній власності ОСОБА_1 -1/2 частина та ОСОБА_4 1/2 частина.
Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна від 27.11.2019 р. за № 190547803 та за № 156577547 від 18.02.2019 р. так із довідок, які надійшли на запит суду від 30.08.2021 року за № 272452100, 272451937, 272451721, 272451587, 272450381, за ОСОБА_1 , інших житлових приміщень окрім житлового будинку по АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано. Також ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0818 га з кадастровим номером 7124982500:01:001:0114, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером 7124982500:02:003:0293 площею 1,2685 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.
Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що площа будинку, який було реалізовано на електронних торгах не перевищує площу визначену в одній з умов Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Докази реєстрації іншого нерухомого майна за ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Даний будинок є постійним та єдиним місцем проживання позивача ОСОБА_1 , оскільки останній там зареєстрований, що підтверджується відміткою у паспорті, довідками сільської ради та актом обстеження умов проживання. Отже, дана нерухомість підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому реалізація відбулась з порушенням встановленого мораторію і укладені за результатами торгів угоди не відповідають вимогам закону. У зв`язку з цим житловий будинок не міг бути примусово відчужений. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Тому приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Бурмазі Є.А. слід було перевірити наявність обставин, які в силу закону виключають можливість примусового відчуження майна, що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, як це передбачено статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки, проводити стягнення на майно окремої категорії боржників, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Вищевказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 липня 2016 року у справі № 6-969цс16.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.
Доводи представника відповідача АТ “Альфа Банк”, про те, що на майно, яке реалізоване шляхом проведення електронних торгів позивач набув право власності до укладення кредитного та іпотечного договорів, що свідчить про те, що вказане житло придбавалось не на кредитні кошти, а отже відсутня умова, яка передбачає мораторій на реалізацію іпотечного майна, передбачена ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме, що не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна, суд не бере до уваги, оскільки вказана умова була відсутня у ч.1 ст. 1 вказаного закону на час виникнення спірних правовідносин. 
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Крім того, наведені у апеляційних скаргах доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки. 
Щодо клопотання представника ОСОБА_3 – адвоката Весеньоваа С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00грн., колегія суддів дійшла висновку, що оскільки рішення суду 1інстанції залишено без змін, тому підстав щодо задоволення вищевказаного клопотання колегія суддів правових підстав не вбачає.
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційні скарги представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича та представника приватного виконавця ОСОБА_3 – адвоката Весеньова Євгена Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Бурмаги Євгена Анатолійовича, Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання недійсними електронних торгів, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Головуючий:         В.Г. Бородійчук

Судді        : Л.І. Василенко

Л.В. Нерушак