Справа № 465/5384/17                                Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 22-ц/811/3830/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:10

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                27 січня 2022 року                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І.,
з участю: представника  ОСОБА_1 – 
                                    ОСОБА_2 ,представника Гаражно-будівельного 
кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району
м. Львова – Маєвської М.В., представника 
                                    ОСОБА_3  – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно – будівельного кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова, треті особи: ОСОБА_3 , Львівська міська рада, про визнання права власності на гаражний бокс та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Гаражно – будівельного кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова про демонтаж самочинно збудованого гаражу, 

                                      в с т а н о в и в:
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 у ряді № НОМЕР_2 в Гаражно – будівельному кооперативі №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова. 
Свої вимоги обґрунтовував тим, що він  є членом кооперативу з 1989 року відповідно до розпорядження  Радянської районної Ради народних депутатів №113 від 12.04.1989 року, в якому власними силами та за власні кошти протягом 1989 – 1996 років ним було збудовано гаражний бокс у гаражному кооперативі «Ластівка» на виділеному правлінням кооперативу місці. 
З 1989 року по 1999 рік, внаслідок внутрішньої зміни кооперативом нумерації гаражних боксів, порядковий номер його гаражного боксу змінювався, зокрема, спочатку мав порядковий номер 38, пізніше, – 46, 51, а з 1999 року – №48 у ряді №18. 
Протягом усього періоду перебування членом гаражного кооперативу, ним справно вносилась оплата за гаражний бокс, яка приймалась та зараховувалась бухгалтерією кооперативу, про що свідчить довідка Гаражно – будівельного кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова №377 від 11.07.2017 року. 
У 2004 році позивач вирішив оформити право власності на гаражний бокс, для чого отримав 22.04.2004 року у Львівському обласному бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на вказаний гараж, крім того, гаражним кооперативом йому була видана довідка №129 від 11.03.2004 року, що є підставою для оформлення права власності на гараж, однак, через хворобу цього не зробив, а в кінці липня 2017 року довідався про існування позову ОСОБА_3 до нього про демонтаж гаражного боксу, у зв`язку з чим, вирішив все ж таки завершити приватизацію побудованого ним гаража, але нове керівництво гаражного кооперативу відмовляється видавати йому довідку встановленої форми для приватизації гаража і, взагалі, не визнає його права власності на спірний гараж, тому він не може в позасудовому порядку реалізувати своє право на приватизацію збудованого ним за дозволом попереднього керівництва кооперативу гаража.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2017 року вказаний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Гаражно – будівельного кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова про демонтаж самочинно збудованого гаражу, з яким ОСОБА_3 звернувся до суду у липні 2017 року.
Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що він є дійсним членом кооперативу №1 по будівництву та експлуатації гаражів «Ластівка» Франківського району м. Львова з 1990 року на підставі розпорядження Радянської районної Ради народних депутатів від 23.03.1990 року і за ним закріплено гараж № НОМЕР_1 у ряді 18, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Коли, у 2006 році він вирішив розпочати будівництво гаража, виявилось, що на відведеному йому місці за №48 у ряді №18 вже побудований спірний гараж, а тому він не може здійснювати будівництво свого гаража, відтак, самочинним будівництвом порушені його права, як члена названого кооперативу.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а позов ОСОБА_3 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити за власні кошти демонтаж гаражного боксу № НОМЕР_3 , розташованого у гаражному кооперативі №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова по вул. Княгині Ольги, 74-а у м. Львові.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Почкіної О.М.
Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 – відмовити.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , будучи членом кооперативу з 19.10.1989 року, збудував спірний гараж на виділеному йому кооперативом місці та набув на нього права особистої власності, як це передбачено Статутом кооперативу, і до 2017 року кооператив визнавав його право особистої власності на гараж, видаючи для оформлення права власності необхідні документи, однак, через 25 років кооператив разом із ОСОБА_3 , який є членом кооперативу з 26.02.1991 року, зайняли позицію, що спірний гараж збудований на місці, виділеному ОСОБА_3 , притому, не надаючи жодних належних доказів на підтвердження цієї обставини та видаючи недостовірні довідки. 
Апелянт вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам у сукупності, виклавши в рішенні вибіркову їх оцінку на обгрунтування своїх висновків, які суперечать дійсним обставинам справи.
На переконання апелянта, та обставина, що саме ОСОБА_1 побудований спірний гараж, не спростована відповідачем та визнана самим ОСОБА_3 , який пред`явив до нього позов про демонтаж самочинно збудованого гаража.
Звертає увагу, що земельна ділянка, на якій здійснено будівництво спірного гаража, була надана кооперативу в постійне користування, власне, для будівництва гаражів, причому, саме на кооператив було покладено обов`язок виготовити та погодити відповідну документацію на будівництво гаражних боксів та зареєструвати таке, а також здійснювати нагляд за будівництвом та експлуатацією гаражів.
Апелянт наголошує, що при прийняті в члени кооперативу, вже були наявні місця, де члени кооперативу мали право здійснювати будівництво гаражних боксів, однак, у зв`язку з тим, що територія кооперативу розширювалась і, відповідно, відкореговувався відвод земельної ділянки, державний акт на право користування якою видавався після проектування та будівництва гаражних боксів, проект забудови гаражних боксів постійно змінювався, а тому, відповідно, могла змінюватись і нумерація як запроектованих гаражних боксів, так і вже збудованих. 
Зазначає, що ОСОБА_1 приступив до будівництва свого гаражного боксу ще в 1990 році, про що свідчить довідка №18/46 від 15.06.1990 року, тоді, як ОСОБА_3 ще навіть не прийняли до членів кооперативу, а відтак, ОСОБА_1 не міг розпочати будівництво гаражного боксу на місці майбутнього члена кооперативу.
Також апелянт наголошує, що відповідач Гаражно – будівельний кооператив №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова визнав факт зміни нумерації гаражних боксів, посилаючись на архівні документи, однак, визнання цього факту судом в порушення норм процесуального закону безпідставно не було враховано.
На переконання апелянта, зміна нумерації його гаражного боксу також підтверджується Алфавітною книгою обліку членів кооперативу «Ластівка» (ДЕЛО 16), Книгою обліку членів кооперативу «Ластівка» Радянського району м. Львова (ДЕЛО 13), Алфавітною книгою обліку членів кооперативу «Ластівка» №1 та №ІІ, Книгою обліку оплати внесків членів кооперативу з 1989 року по 1999 рік, Книгою обліку оплати внесків членів кооперативу з 1999 року по 2012 рік, довідкою кооперативу №377 від 11.07.2017 року. 
Наголошує, що зміна номерів гаражних боксів протягом 1989 – 1999 років відслідковується не лише щодо гаражного боксу ОСОБА_1 , а й щодо гаражних боксів інших членів кооперативу.
За позицією апелянта, з огляду на положення Статуту кооперативу та досліджені у судовому засіданні рішення органу місцевого самоврядування, жодне будівництво гаражного боксу членом кооперативу не здійснювалось без відповідного на це дозволу, погодження та нагляду кооперативу, а відтак, видаючи довідку №18/46 від 15.07.1990 року, приймаючи всі необхідні експлуатаційні платежі, кооператив тим самим підтвердив, що ОСОБА_1 здійснювалось будівництво гаражного боксу власними силами і на відведеному для цього місці, а, видавши довідку №129 від 11.03.2004 року для оформлення права власності на збудований гаражний бокс, кооператив, в силу пункту 14.5 Статуту, підтвердив право особистої власності ОСОБА_1 на гаражний бокс № НОМЕР_4 , і відповідачу було добре відомо, за який гаражний бокс платить ОСОБА_1 та де цей гаражний бокс знаходиться. 
Крім того, зазначає, що затвердженим документом на володіння гаражем, про який вказується у пункті 33.1 Статуту, є ордер, відмітка про наявність якого відносно ОСОБА_1 проставлена у Книзі обліку членів кооперативу (ДЕЛО 13) навпроти його прізвища, однак, жоден ордер членам кооперативу правлінням кооперативу не видавався.
Вважає, що суд безпідставно та необгрунтовано не взяв до уваги докази, подані їхньою стороною на підтвердження заявлених вимог.
На думку апелянта, ненадання представниками кооперативу повної інформації про обставини, які мають значення для справи, свідчить про бездіяльність кооперативу та невизнання новим керівництвом кооперативу права власності ОСОБА_1 на спірний гараж.
Також вважає, що взятий судом до уваги договір, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язувався компенсувати ОСОБА_5 , власниці гаражного боксу № НОМЕР_5 , що на першому поверсі, затрати на усилення фундаменту її гаражного боксу, побудувати гаражне приміщення для гаражів (№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_5 ) та інше, є недопустимим доказом у розумінні статті 78 ЦПК України, оскільки не містить інформації про момент його укладення, а відтак, не має юридичної сили. Окрім того, зазначає, що гаражний бокс № НОМЕР_1 технічно не може бути над гаражним боксом № НОМЕР_5 , оскільки спірний гараж є одноповерховий, збудований на блоковому фундаменті та має яму для ремонту автомобілів. 
09.03.2021 року Гаражно – будівельний кооператив №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.
В заперечення доводів апелянта, відповідач звертає увагу, що окремих місць під будівництво гаражних боксів кооперативом не видавалось, будувались ряди, в яких в подальшому було пронумеровано гаражні бокси, відтак, виділити місце саме ОСОБА_1 для будівництва гаражного боксу кооператив не міг. Хто і коли закреслював у бухгалтерських книгах нумерацію гаражних боксів, виправляв на інший номер, діючому голові кооперативу невідомо і не може бути відомо за попередній період часу, тобто до 2014 року, так як керівником кооперативу був інший голова. Разом з тим, кооперативом не заперечується та обставина, що зміна нумерації гаражних боксів мала місце, але неможливість дати пояснення, в силу яких обставин чи потреб така зміна відбувалась, не може свідчити про бездіяльність нинішнього керівництва кооперативу. 
Вважає, що надані позивачем докази не підтверджують права власності на гаражний бокс. Відповідач вважає неправильним твердження сторони позивача про те, що ордер є документом, який підтверджує право володіння гаражем. 
На переконання відповідача, ніщо не заважало позивачу зареєструвати право власності на гараж на підставі виданих у 2004 році документів, але він цього не зробив.
В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.
Заслухавши пояснення сторони позивача ОСОБА_1 в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що розпорядженням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів №113 від 12.04.1989 року (а.с.4 т.1) ОСОБА_1 затверджено членом гаражного кооперативу «Ластівка» (спочатку: Кооператив №1 по будівництву та експлуатації гаражів «Ластівка» Радянського району м. Львова, пізніше, – Кооператив №1 по будівництву та експлуатації гаражів «Ластівка» Франківського району м. Львова, зараз: Гаражно – будівельний кооператив №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова (а.с.10, 67 т.1)). 
ОСОБА_3  затверджений членом гаражного кооперативу «Ластівка» розпорядженням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів від 23.03.1990 року №94 (а.с. 68 т.1).
Згідно зі Статутом гаражного кооперативу №1 «Ластівка», затвердженого загальними зборами кооперативу 24.04.1991 року (протокол №15) та зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м. Львова від 14.04.1992 року №156 (а.с.99-102 т.1), гаражний кооператив №1 «Ластівка» є організацією громадян України, які добровільно об`єдналися для будівництва та експлуатації гаражів, забезпечення збереження приватних транспортних засобів членів кооперативу, сприяння в утриманні транспортних засобів в належному технічному стані, благоустрою і утриманні порядку на території гаражного кооперативу та навколишньої території, і діє на засадах самоуправління (п.1).
У пункті 2 Статуту зазначено, що у відповідності зі статтею 24 Закону України «Про власність», гаражна споруда, збудована за кошти членів кооперативу, є його особистою власністю, а службові, господарські, побутові споруди, комунікації, дороги, огорожа, господарські знаряддя та допоміжні знаряддя для ремонту транспортних засобів, побудованих або придбаних за рахунок пайових внесків членів кооперативу, є кооперативною власністю.
Правління кооперативу і голова правління кооперативу є виконавчо-розпорядчими органами і підзвітні загальним зборам кооперативу (п.13).
Згідно з пунктом 14 Статуту, до повноважень правління кооперативу входить, зокрема, здійснення обліку членів кооперативу, гаражних боксів, експлуатаційних внесків та інших надходжень, ведення алфавітної книги (п.14.5); здійснення нагляду за будівництвом і експлуатацією гаражів (п.14.7). 
У пункті 20 Статуту зазначено, що кооператив має в користуванні земельну ділянку, на якій знаходяться гаражі членів кооперативу, а також адміністративні, технічні, побутові, допоміжні споруди, придбані за кошти кооперативу.
Кошти кооперативу складаються, зокрема, із вступних, пайових і цільових внесків членів кооперативу та інших прибутків, які зберігаються в банку. Розмір і порядок оплати внесків встановлюється загальними зборами (п.п.23, 24).
У пункті 25 Статуту вказано, що для виконання своїх завдань кооператив одержує у встановленому порядку земельну ділянку.
Згідно з пунктами 30.1, 30.2 Статуту, кооператив має право одержувати у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва гаражів; здійснювати по затверджених проектах будівництво гаражів, в тому числі із залученням підрядних організацій.
Пунктом 33 Статуту визначено, що гаражна споруда, побудована або придбана за кошти члена кооперативу, є його особистою власністю і використовується за призначенням. 
Згідно з пунктами 33.1, 33.2 Статуту, член кооперативу має право побудувати за власні кошти на правах особистої власності гаражний бокс, про що має затверджений документ на володіння гаражем; володіти гаражною спорудою у відповідності із Законом України «Про власність».
З матеріалів справи встановлено, що за гаражним кооперативом «Ластівка» закріплена територія, яка розширювалась за рахунок міськземфонду, зокрема, для будівництва гаражів; правління кооперативу зобов`язувалось виготовити проектну документацію на будівництво та погодити її у встановленому порядку; зареєструвати будівництво в міській інспекції Держархбудконтролю та відвод земельної ділянки в міськкомунгоспі, після закінчення будівництва здійснити виконавче знімання території та передати його в архітектурно-планувальне управління м. Львова (рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів: №181 від 20.05.1982; №440 від 16.12.1982; №71 від 19.02.1987; №356 від 16.07.1987; №98 від 22.02.1990; №385 від 16.08.1990 (а.с.207-209, 211-213 т.1, а.с.72-77 т.3)).
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №250 від 04.06.1992 року передано у постійне користування автогаражного кооперативу «Ластівка» земельну ділянку, площею 0,35 га з доведенням загальної площі території кооперативу до 4,7 га (а.с.210 т.1).
В цьому ж 1992 році кооперативу видано Державний акт на право користування земельною ділянкою (а.с.82-84 т.1), згідно з яким за кооперативом закріплено в безстрокове і безоплатне користування 4,7 га землі для будівництва гаражів.
Ухвалою Львівської міської ради №1298 від 22.11.2001 року вирішено залишити в постійному користуванні гаражному кооперативу №1 «Ластівка» земельну ділянку площею 5,4741 га (а.с.214 т.1, 85 т.3).
На підставі цієї ухвали, 26.03.2021 року здійснено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, площею 5,4741 га, за Гаражно – будівельним кооперативом №1 «Ластівка» (а.с.91 т.3). 
11.03.2004 року правлінням Кооперативу №1 по будівництву та експлуатації гаражів «Ластівка» Франківського району м. Львова ОСОБА_1 видано довідку №129 (а.с.6 т.1) про те, що він є членом гаражного кооперативу і в цьому кооперативі йому належить капітальний гараж боксового типу №48 в ряді №18, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Підтверджено, що повністю внесений експлуатаційний внесок за вказаний гараж у 2004 році, заборгованості немає.
Довідка видана для пред`явлення у Бюро технічної інвентаризації для оформлення права власності на гараж, про що зазначено у самій довідці.
22.04.2004 року Львівським обласним бюро технічної інвентаризації виготовлений на ім`я ОСОБА_1 технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 у ряді АДРЕСА_2 (а.с.7 т.1), згідно з яким, площа гаража (І поверх) становить 58,3 кв.м., а підвалу до нього – 42,6 кв.м., загальна площа – 100 кв.м.
Також в матеріалах справи (а.с.15 т.1) є довідка, підписана головою правління Кооперативу №1 по будівництву та експлуатації гаражів «Ластівка» Радянського району м. Львова від 15.06.1990 року, яка видана ОСОБА_1 , як члену кооперативу, для пред`явлення в будівельну організацію. 
Названі вище документи, які видавались у свій час ОСОБА_1 (довідка №129 від 11.03.2004 року, технічний паспорт, замовлення на виконання робіт №2/14971 від 09.04.2004 року), містяться в інвентаризаційній справі на гараж, заведеній 23.04.2004 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (а.с.16-31 т.1).
Згідно з довідкою Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 23.04.2004 року, станом на дату видачі довідки, вказаний гаражний бокс на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося (а.с.31 т.1).
Враховуючи наведені вище положення Статуту гаражного кооперативу про те, що член кооперативу має право побудувати за власні кошти на правах особистої власності гаражний бокс і побудована за кошти члена кооперативу гаражна споруда є його особистою власністю, якою він володіє і використовує за призначенням, а також вказані письмові докази, які підтверджують той факт, що спірний гаражний бокс побудований ОСОБА_1 на узгодженому з тодішнім правлінням кооперативу місці та на земельній ділянці, яка передана в постійне користування гаражного кооперативу для будівництва гаражів, позивач сплачував експлуатаційні внески за гаражний бокс № НОМЕР_1 в ряді №18 і 11.03.2004 року кооперативом було видано довідку про належність йому ( ОСОБА_1 ) спірного гаража, до 2017 року ніхто до нього жодних претензій не пред`являв, тому в колегії суддів немає підстав для висновку про те, що будівництво ОСОБА_1 спірного гаража є самочинним.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази у своїй сукупності, зокрема, Книги обліку (Алфавітні книги обліку) членів кооперативу «Ластівка», Книги обліку оплати внесків членів кооперативу (в оригіналі), якими підтверджується факт зміни нумерації гаражних боксів у кооперативі в період з 1989 року по 1999 рік, в тому числі й гаражного боксу ОСОБА_1 (№ НОМЕР_6 змінено на № НОМЕР_7 , а №46 змінено на № НОМЕР_8 , який змінено на №48 в ряді 18), й ту обставину, що з 1999 року по 2017 рік ОСОБА_1 вносив оплату саме за гаражний бокс № НОМЕР_3 , що також підтверджується довідкою Гаражно – будівельного кооперативу №1 «Ластівка» Франківського району м. Львова  №377 від 11.07.2017 року, і на час видання довідки заборгованості не було (а.с.5 т.1), ОСОБА_1 було видано технічний паспорт саме на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ряді 18 для оформлення та реєстрації права власності на нього, – в колегії суддів немає підстав для висновку, що вказаним будівництвом порушені права ОСОБА_3 . 
У зв`язку з цим, доводи представників кооперативу та ОСОБА_3 , що саме останньому виділявся гараж № НОМЕР_1 у ряді 18, про що зазначено у Книзі обліку закріплення боксів за членами кооперативу у рядах (ДЕЛО 16), в той час, як навпроти прізвища ОСОБА_1 вказано номер боксу 46, який закреслено та олівцем вказано 51, є безпідставними, оскільки факт зміни нумерації гаражних боксів (і не лише в ОСОБА_1 ) упродовж 1989 – 1999 років підтверджується зазначеними вище письмовими доказами та не заперечується відповідачем, крім того, з 1999 року за ОСОБА_1 облікувався гаражний бокс саме за № НОМЕР_4 , на який йому у квітні 2004 року вже було видано технічний паспорт для оформлення права власності на гараж, позаяк, ОСОБА_3 жодного будівництва не проводив і жодних претензій до ОСОБА_1 впродовж вісімнадцяти років не пред`являв. 
Безпідставними є посилання ОСОБА_3 на договір №1, укладений між ним, як власником автогаражу № НОМЕР_1 , та власником гаражного боксу № НОМЕР_5 ОСОБА_5 , по питанню будівництва автогаражу №48 на ІІ поверсі в кооперативі «Ластівка», згідно з яким « ОСОБА_3 зобов`язується компенсувати затрати на усилення фундаменту гаражного боксу № НОМЕР_5 , побудувати підвальне приміщення для гаражів, забезпечити вентиляційні канали в гаражних боксах, усилити пілястри автогаражу», оскільки, по-перше, вказаний договір не містить дати його укладення, а по-друге, згідно з названими вище положеннями Статуту кооперативу, власником (володільцем) гаражної споруди може бути член кооперативу, який за власні кошти побудував гараж, позаяк, ОСОБА_3 не здійснював на території кооперативу жодного будівництва, що він сам стверджує в своїй позовній заяві, окрім того, вказаний договір не є підтвердженням виділення ОСОБА_3 місця для гаражного боксу під № НОМЕР_1 , оскільки, як вже зазначалось вище і це підтверджується оглянутими в судовому засіданні апеляційного суду оригіналами Книг обліку (Алфавітних книг обліку) членів кооперативу «Ластівка», Книг обліку оплати внесків членів кооперативу, у період з 1989 року по 1999 рік були наявні зміни у раніше присвоєних номерах гаражних боксів на території кооперативу, як відносно позивача ОСОБА_1 , так і відносно інших членів гаражного кооперативу.
На спростування доводів сторони ОСОБА_1 , гаражний кооператив не надав розробленої та затвердженої у встановленому порядку проектної документації на будівництво гаражів на території кооперативу в межах площі земельної ділянки, яка передана кооперативу у постійне користування для будівництва гаражів, пояснивши, що їм така документація не передавалась, разом з тим, відповідачем не заперечувався факт оформлення права власності на збудовані іншими членами гаражного кооперативу гаражні бокси. 
Отже, всі наведені вище письмові докази у своїй сукупності та в контексті зазначених вище положень Статуту кооперативу, якими регламентовано набуття права особистої власності членом кооперативу на збудовану ним за власні кошти гаражну споруду, підтверджують належність ОСОБА_1 спірного гаража на праві особистої власності та правомірність володіння ОСОБА_1 спірним гаражем на території кооперативу, та, відповідно, відсутність підстав для висновку про порушення будівництвом спірного гаража прав іншого члена кооперативу – ОСОБА_3 , а тому позов ОСОБА_3 про демонтаж гаража задоволенню не підлягає. 
Разом з тим, не підлягають задоволенню й вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за ним у судовому порядку права власності на збудований гаражний бокс № НОМЕР_1 в ряді 18, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що він звертався до компетентних органів щодо оформлення та реєстрації права власності на спірний гараж, позаяк, звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з пред`явленням до нього позову ОСОБА_3 про демонтаж спірного гаража.
Окрім того, необхідно зазначити, що за положеннями статті 376 ЦК України, у судовому порядку можна визнати, за наявності передбачених законом підстав, право власності на самочинне будівництво, позаяк, в даному випадку, підстав для висновку про здійснення ОСОБА_1 самочинного будівництва гаража немає.
Суд першої інстанції не проаналізував положення Статуту кооперативу, які регулюють порядок та підстави набуття членом кооперативу права власності на гаражний бокс, не дав належної правової оцінки доказам, які подала кожна із сторін на обґрунтування своїх вимог та заперечень, що призвело до неправильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з наведених вище мотивів.
У зв`язку з перебуванням судді Ніткевича А.В. на листку непрацездатності в період з 01 по 10 лютого 2022 року, повний текст постанови складений 11 лютого 2022 року. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.2-4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на гаражний бокс та у задоволенні позову ОСОБА_3 про демонтаж самочинно збудованого гаражу – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 11 лютого 2022 року.

Головуючий                                  С.М. Бойко 

Судді:                                          С.М. Копняк 

                                         А.В. Ніткевич