Справа № 159/609/21 	Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М. 	
Провадження № 22-ц/802/257/22  Категорія: 62 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
03 березня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,    
       суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Кіт А. Д.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваня за законом за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року,          
  В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 01.02.2021 звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 1988 році помер його батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_2 . Покликаючись на ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1261, 1269 ЦК України, зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина, до складу спадщини увійшли, зокрема, майнові права на спірний житловий будинок. Він вчасно та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, інших спадкоємців немає. 03.07.2014 йому було видано свідоцтво про право на спадщину у безспірній частині спадкового майна. Заповідального розпорядження, заповіту спадкодавиця за життя не складала. За життя спадкодавицею не було оформлено правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно. Покликаючись на ст. ст. 1241, 16 ЦК України, зазначає, що технічний паспорт на спірне нерухоме майно був виготовлений із врахуванням ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2013 у справі № 159/7387/13-ц у справі про застосування заходів забезпечення доказів. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавиці він не має змоги оформити своїх спадкові права на нього у позасудовому порядку. 
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року  у задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року в цій справі визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала, з посиланням на ст. 185 ч. 3, ст. 356, ст. 357 ч. 2 ЦПК України.
Постановою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Волинського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року.
Позивач  ОСОБА_1 вважає рішення необґрунтованим, таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, також посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що зміна внутрішнього планування не є самочинним будівництвом і тому не може бути підставою для відмови у позові. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
Відповідач Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області подала до Волинського апеляційного суду заяву в якій просить розгляд справи проести без участі їхнього представника. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Позивач в суд апеляційної інстанції на з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про час та місце судового розгляду.
       Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним        Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось, відповідно до ст. 247 ЦПК України.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Судом апеляційної інстанції витребувано з Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у с. Колодяжному Ковельського району Волинської області з 21.09.1987. 
Згідно з довідкою № 3202 від 03.12.2020, витягом з погосподарської книги № 1 за 2013 рік, виданими відповідачем, у погосподарській книзі № 1 за 2013 рік зазначене господарство ОСОБА_2 - житловий будинок, 1936 року побудови, за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка під забудовою 0,25га. ОСОБА_2 проживала у цьому домогосподарстві з ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли і померла. Крім неї тут же проживав і позивач, який є її син.
З копій матеріалів спадкової справи № 511-2013, заведеної нотаріусом щодо майна померлої ОСОБА_2 , встановлено, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті як син, інших спадкоємців немає. Позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2014 на частину спадщини після смерті спадкодавиці - на земельні ділянки.
Позивач не має можливості оформити право власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала свого права власності на спірний житловий будинок.
Згідно з копією технічного паспорта на спірний житловий будинок за вказаною вище адресою, виготовленого на ім`я позивача 08.01.2014, розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 36 року побудови, самочинного будівництва немає. При цьому загальна площа приміщень житлового будинку складає 101,3 кв.м, житлова - 51,8 кв.м, допоміжна - 49,5 кв.м. 
Відповідно до копії технічного паспорта на спірний житловий будинок за вказаною вище адресою, виготовленого на ім`я позивача 28.12.2020, розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 36 року побудови, самочинного будівництва немає, але при цьому загальна площа приміщень житлового будинку складає 98 кв.м, житлова - 50,4 кв.м, допоміжна - 47,6 кв.м. На планах будинку у обох цих технічних паспортах площі та конфігурація приміщень житлового будинку різні, зокрема - прибудови з літ. «а».
За ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України).
За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).
За ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Загальна площа приміщень житлового будинку відповідно до технічного паспорта виготовленого на ім`я позивача 28.12.2020, складає 98 кв.м, житлова - 50,4 кв.м, допоміжна - 47,6 кв.м. 
На планах будинку у обох технічних паспортах виготовлених в 2014 році та 2020 році, площі та конфігурація приміщень житлового будинку різні, зокрема - прибудови з літ. «а».
Наявне внутрішнє перепланування будинку.
З матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 судом апеляційної інстанції встановлено відсутність самочинного будівництва.
       Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України
24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України
від 26 липня 2018 року № 186) технічну інвентаризацію проводять у таких випадках: 1) перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт; 2) перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт; 3) перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки шляхом реконструкції завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію; 4) перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, зазначених у пункті 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.
       Згідно з п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не
підлягає прийняттю в експлуатацію, що затверджений постановою КМ України від 07 червня 2017 року № 406, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). 
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:  1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;  2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.           Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.  
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі.
       На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оформлення за позивачем права власності на той об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що існує за станом на даний час, в порядку спадкування, не відповідатиме вимогам спадкового законодавства.
Суд приходить до висновку про визнання за позивачем  ОСОБА_1  права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою  АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .
У відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

 
П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
       Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2021 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.
       Позов задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою:  АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 

Судді