ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року                                      м.Дніпро                         Справа №  904/1087/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), 
суддів Подобєда І.М., Чус О.В., 
секретар судового засідання: Абадей М.О., 
представники сторін: 
від апелянта (Кравченко В.В.): Цалин Р.В., ордер АЕ №1093755  від 24.09.2021,  адвокат
від апелянта (Петриківської селищної ради): Левечко О.А., довіреність №  від 29.09.2021,  
від відповідача-1: представник не з`явився,  
від відповідача-2: представник не з`явився,  
від третьої особи-1: представник не з`явився,  
від третьої особи-2: представник не з`явився,  
від відповідача-3: представник не з`явився,  
від відповідача-4: представник не з`явився,  
від позивача: представник не з`явився,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Петриківської селищної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021 (повний текст складений 15.07.2021, суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі №904/1087/20 
за позовом: Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок, м. Кам`янське Дніпропетровської області 
до відповідача-1: Дніпровської районної ради, смт Слобожанське Дніпропетровської області 
до відповідача-2: Петриківської районної ради, смт Петриківка Дніпропетровської області
до відповідача-3: Єлизаветівської сільської ради, с. Єлизаветівка Дніпропетровської області
до відповідача-4: Петриківської селищної ради, смт Петриківка Дніпропетровської області
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровське мисливсько-рибальське виробниче підприємство Українського товариства мисливців та рибалок, м. Дніпро
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, м. Дніпро 
про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна 

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким з урахування уточнень (вх. № 49528/20 від 20.10.2020) просило визнати за Підприємством "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок риболовної бази, що розташована в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за актом                          приймання-передачі основних засобів №15 від 26.12.1995 нерухоме майно: будинок риболовної бази за адресою: Петриківський район с. Єлизаветівка передане від Дніпропетровського мисливсько-рибальського промислового об`єднання до Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства. Вказаний об`єкт обліковується на його балансі відповідно до інвентарних карток обліку основних засобів та      був переданий на підставі розподільчого акту (балансу), за яким до останнього перейшли у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. Розподільчий баланс, який є доказом набуття позивачем права власності на зазначений об`єкт нерухомості, втрачений,      а      відповідач не визнає      це право за позивачем; на даний час позивач не має можливості оформити право власності на спірний об`єкт нерухомого майна належним чином, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої права щодо розпорядження майном.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20 позов задоволено частково: визнано за Підприємством "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок риболовної бази, що розташований в АДРЕСА_1 ; у позові до Дніпровської районної ради, Петриківської районної ради, Єлизаветівської сільської ради відмовлено; з Петриківської селищної ради стягнуто на користь Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок 2 102,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів належними доказами, що він правомірно володіє (є власником) майном, яке було передано йому засновником; відповідачем-4 доказів того, що спірне майно є іншим майном, не належним позивачу, не надано, тому позовні вимоги є обґрунтованими, а спосіб захисту порушеного права – належним. У позові до Дніпровської районної ради, Петриківської районної ради, Єлизаветівської сільської ради судом першої інстанції  відмовлено з огляду на те, що ці особи є неналежними відповідачами у справі.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права;
-          суд першої інстанції визнав за позивачем право власності на об`єкт нерухомості, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності;
-          позивачем не надано доказів наявності роздільного акту (балансу);
-          копія акту приймання – передачі основних засобів №15 від 26.12.1995 не свідчить про передачу права власності позивачу на спірний об`єкт нерухомості;
-          позивачем не надано доказів, які підтверджують факт прийняття в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості;
-          визнання у судовому порядку права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, нормами Цивільного кодексу України чи іншого нормативного акту не передбачено;
-          судом проігнорований факт несплати позивачем судового збору у розмірі 1,5% від вартості спірного об`єкту, не вирішено питання про надання документів, які б підтвердили дійсну ринкову вартість майна, на яке позивач просив визнати право власності;
-          оскаржуваним рішенням порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 на розпорядження, користування та володіння своєю власністю; спірна нерухомість та земельна ділянка під нею перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи №904/1087/20 від 28.07.2021 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів        Кощеєва І.М., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021  у справі №904/1087/20; розгляд скарги призначений у судове засідання на 29.09.2021. 
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Петриківська селищна рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          копія акту приймання – передачі основних засобів №15 від 26.12.1995 свідчить про передачу основних засобів в експлуатацію, а не про право власності цього майна, в акті не зазначена адреса, за якою розміщений об`єкт нерухомості;
-          судом залишені поза увагою заперечення Петриківської селищної ради, не досліджені документи, надані позивачем, не встановлені фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не здійснено фіксування судового процесу технічними засобами, не надані для ознайомлення клопотання позивача, які не надсилалися іншим учасникам справи.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи №904/1087/20 від 06.08.2021 для розгляду апеляційної скарги Петриківської селищної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів            Кощеєва І.М., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Петриківської селищної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20; апеляційній скарги ОСОБА_1 та Петриківської селищної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20 об`єднані для спільного розгляду; розгляд скарги призначений у судове засідання на 29.09.2021. 
26.08.2021 від ОСОБА_1 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення доказів, зокрема, відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №2057 від 22.07.2021 на адвокатський запит адвоката                Костюченко М.С. щодо відсутності відомостей стосовно реєстрації права власності на об`єкт нерухомості – будинок риболовної бази, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за Дніпропетровським мисливсько – рибальським виробничим об`єднанням,  Мисливсько – рибальським виробничим підприємством Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради; відсутності рішення щодо присвоєння адреси на вищенаведений об`єкт нерухомого майна. 
29.09.2021 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про зупинення провадження у справі №904/1087/20 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №187/1420/21, яка обґрунтована тим, що до Петриківського районному суду Дніпропетровської області ним була подана позовна заява про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, визнання (встановлення) незаконності (протиправності) набуття права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нежитлової нерухомості, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2119333112237). 
У судовому засіданні 29.09.2021 по справі №904/1087/20 оголошено перерву до 16.11.2021. 
29.09.2021 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому він просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції  без змін. Зазначає, що з Фізичною особою - підприємцем Кравченко Владиславою Вікторівною як орендарем укладений договір оренди майна від 30.04.2015, який переукладений на новий термін. За умовами цього договору жодні підстави для набуття орендарем права власності на орендоване майно не створюються. 12.06.2018 Фізичною особою - підприємцем Кравченко Владиславою Вікторівною позивачу був надісланий лист, в якому вона відмовилася від сплати орендної плати з огляду на те, що Апеляційним судом Дніпропетровської області від 31.08.2017 у справі №2-3114/05 відмовлено Підприємству «Дніпродзержинське мисливсько – рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок у задоволенні позову про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також у зазначеному листі вказано, що ОСОБА_1 обізнана про те, що дане майно знаходиться на балансі позивача. В подальшому позивач продовжував сплачувати податки на землю та нерухомість самостійно. Вважає, що Кравченко Владислава Вікторівна набула право власності на спірне майно за завідомо сфальсифікованими документами, а саме: документом ДП191201390720, виданим 18.05.2020 Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області, розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації № 284-р-14 від 23.05.2014; до виготовлення цих документів причетні посадові особи ДАБІ у Дніпропетровській області та Петриківської районної державної адміністрації. Зазначає, що судовими рішеннями в аналогічних справах №904/8484/17, №904/1047/20 було встановлено, що позивач правомірно володіє (є власником) майном, переданим йому засновником на підставі актів приймання – передачі основних засобів №№ 2, 3, 4, 5 від 26.12.1995, отже позовні вимоги є правомірними, а спосіб захисту порушеного права – належним. Також просить постановити окрему ухвалу щодо порушення законодавства в діяльності Фізичної особи – підприємця Кравченко Владислави Вікторівни, Петриківської селищної ради, Департаменту державної архітектурно – будівельної інспекції у Дніпропетровській області, громадянина Бондаренко М.О., державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучкової Т.Ф., державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Р.А., приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.
12.10.2021 від Дніпровської районної ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи, який призначений в судове засідання на 16.11.2021, без участі представника Дніпровської районної ради.
04.11.2021 від Петриківської селищної ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи, який призначений в судове засідання на 16.11.2021, без участі представника Петриківської селищної ради з урахуванням вимог заявленої апеляційної скарги.
У судовому засіданні 16.11.2021 по справі оголошено перерву до 07.12.2021.
У судовому засіданні 07.12.2021 по справі оголошено перерву до 18.01.2022.
17.01.2022 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кощеєва І.М. по справі №904/1087/20 здійснено повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді        Орєшкіної Е.В., суддів Подобєда І.М., Чус О.В., якою прийнято справу до свого провадження ухвалою суду від 18.01.2022.
У судовому засіданні 18.01.2022 представники апелянтів вимоги апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити.
Інші учасники справи явку представників в судове засідання 18.01.2022 не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги Петриківської селищної ради та ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.1995 Мисливсько-рибальським виробничим підприємством Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради видано наказ № 69 "Про проведення розподільчого балансу з підприємством Дніпродзержинської міськради УТМР", відповідно до якого наказано комісії  по проведенню розподільчого балансу в складі: голова комісії - Деркач В.І., члени комісії - Бурлікова Н.Ф., Клименко Н.М., Карасєв І.К., протягом 10 днів провести розподільчий баланс з передачею основних засобів  підприємству Дніпродзержинської міської ради УТМР (Українського товариства мисливців та рибалок) у відповідності з існуючими нормативними документами (а.с.9, том 1).
Відповідно до статуту Підприємства "Дніпродзержинське  мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок (позивач), затвердженого 25.02.2002, останній є правонаступником Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради Українського товариства мисливців та рибалок (п.1.1. статуту, а.с.3-6, том 1).
Згідно акту № 15 приймання-передачі основних засобів від 26.12.1995 на підставі наказу Дніпропетровського мисливсько-рибальського виробничого об`єднання № 69 від 25.12.1995  комісією проведений огляд будівлі риболовної бази з металевим парканом, яка розташована в Петриківському районі, с. Єлизаветівка За висновком комісії – будівля придатна для подальшої експлуатації (а.с.11 том 1).
Звертаючись із даним позовом про визнання за ним права власності на об`єкт нерухомого майна: будинок риболовної бази, що розташований  по вул. Приозерна, 1 в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок посилається на те, що вказаний об`єкт обліковується на його балансі відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів №6 та був переданий на підставі розподільчого акту (балансу), за яким до останнього перейшли у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. Розподільчий баланс, який  є доказом набуття права власності на зазначений об`єкт нерухомості, втрачений, дублікат розподільного балансу був відновлений лише у січні 2020 року та позивач не має можливості оформити право власності належним чином.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 02.03.2020 на підставі рішення про державну реєстрацію від 14.10.2005 за Підприємством "Дніпродзержинське  мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації  Українського товариства мисливців та рибалок зареєстроване право власності на мисливську базу, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Приозерна, буд.1 (реєстраційним номер об`єкту нерухомого майна 1244479312237). Підставою виникнення права власності є рішення Заводського районного суду                                      м. Дніпродзержинська від 01.07.2005 (а.с.29-31, том 1).
На підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області № 2-3114/05 від 31.08.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис про скасування права власності за позивачем на мисливську базу.
Відповідно до ст.1 Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 25.09.1980 № 540, Українське товариство мисливців і рибалок /УТМР/ є громадською організацією, яка об`єднує мисливців і рибалок з метою активної участі в розвитку мисливського та рибальського спорту, охороні і збільшенні запасів корисних диких звірів, птахів і риби.
Згідно статуту Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок", зареєстрованого у 2002 році, воно створено і діє відповідно  до Закону України "Про підприємства в Україні", є правонаступником Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради Українського товариства мисливців та рибалок, засновано на колективній формі власності. Засновником підприємства є об`єднання громадян – Дніпродзержинська міська організація Українського товариства  мисливців та рибалок.
Відповідно до ст.ст.20, 21 Закону України "Про власність" громадські організації є суб?єктами права колективної власності та згідно ст.28 даного Закону та ст.24 Закону України "Про об?єднання громадян" можуть мати у власності та створювати  госпрозрахункові установи і організації із статусом юридичної особи, підприємства в порядку, встановленому законодавством. 
Статтею 97 Цивільного кодексу України в редакції, яка діяла на час виникнення  спірних правовідносин,  передбачено, що профспілкові та інші громадські організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів (положень).
Право розпорядження майном, що є власністю профспілкових та інших громадських організацій, належить виключно профспілковим та іншим громадським організаціям. 
Відповідно до Закону України "Про підприємства в Україні" в редакції, яка діяла на час утворення  підприємства, відповідно до форм власності, встановлених Законом України "Про власність", можуть діяти підприємства таких видів: колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства, кооперативу, іншого статутного товариства, громадської та релігійної організації.
Підприємство створюється згідно з рішенням власника (власників) майна чи уповноваженого ним (ними) органу, підприємства-засновника, організації або за рішенням трудового колективу у випадках і порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Рішення про створення підприємства у випадках, передбачених чинним законодавством, приймається за погодженням з Антимонопольним комітетом України. 
Підприємство може бути створено в результаті виділення із складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу. 
Створення підприємств шляхом виділення здійснюється із збереженням за новими підприємствами взаємозобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами. 
Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 69 від 25.12.1995             Мисливсько-рибальського виробничого підприємства Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради "Про проведення розподільчого балансу з підприємством Дніпродзержинської міськради УТМР" вирішено провести розподільчий баланс з передачею основних засобів  підприємству Дніпродзержинської міської ради Ради УТМР (Українського товариства мисливців та рибалок) у відповідності з існуючими нормативними документами.
Згідно виписки з протоколу розширеного засідання президії Дніпропетровської обласної ради УТМР від 31.01.2002 № 1, обласна рада склала з себе повноваження засновника Дніпродзержинського мисливсько-риболовного господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради УТМР та передала їх Дніпродзержинській міській організації УТМР. 
Відповідно до статті 10 Закону України "Про підприємства в Україні" майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.
Згідно довідки підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" на балансі підприємства знаходиться будинок риболовної бази, яка розташована в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Приозерна,1, балансова вартість 2 684,16 грн.
Відповідно довідки Дніпропетровського мисливського-рибальського  виробничого підприємства Українського товариства мисливців та рибалок, Дніпропетровське  мисливсько-рибальське виробниче підприємство Українського товариства мисливців та рибалок підтверджує достовірність актів № 2,3,4,5,15 прийому-передачі основних засобів від  26.12.1995 від Дніпропетровського МРВП до Дніпродзержинського МРГ.
Про передання цього майна свідчить розподільчий баланс по підприємству "Дніпродзержинське мисливсько-риболовного господарства" Дніпродзержинської міської організації УТМР, що відновлений з Головної книги.
Згідно довідок Дніпропетровської обласної організації УТМР від 23.12.2002           № 411 та від 20.10.2003 № 401 Дніпропетровська обласна організація УТМР не має майнових претензій ні до Дніпродзержинської міської  організації УТМР, ні до підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-риболовного господарства" Дніпродзержинської міської організації УТМР (обставини, встановлені у справі                 № 904/8484/17).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 904/8484/17 за позовом Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про визнання права власності залишено без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 про відмову в позові.
При цьому, за змістом постанови вбачається, що "в ході розгляду справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  відповідачем право власності позивача не оспорюється, а навпаки визнається. Крім того право власності за позивачем не зареєстровано , тобто де-юре він не є власником майна, яке було передано позивачу на підставі наказу засновника за актами приймання-передачі. Таким чином, слід дійти висновку, що підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації УТМР було створено відповідно до вимог діючого на той час законодавства та правомірно володіє (є власником) майном, переданим засновником".
Також позивачем до суду першої інстанції були надані: 
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2011 у справі № 3/5005/15719/2011 за позовом прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради Петриківського району, яким стягнуто з Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства на користь Єлизаветівської сільської ради Петриківського району збитки за використання земельної ділянки без правоустановлюючих документів в сумі 9      482,64 грн (а.с.226-227, том 1). Цим рішенням установлено, що позивач використовує земельну ділянку під нерухомим майном будинком мисливця та рибалок за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Приозерна, 1 загальною площею 1000 кв. м. без оформлення права користування (власності) земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату.
-   фінансова звітність мікропідприємства (а.с.228, том 1), інвентарна картка № 6 обліку об`єкта основних засобів (а.с.229, том 1), технічний паспорт на мисливську базу від 03.10.2020 (а.с.230-238, том 1), довідка  № 02 від 02.09.2020 про передачу основних засобів, зазначених, зокрема, в акті приймання-передачі №15 від 25.12.1995 до Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської області (а.с.239, том1).
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.
Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21.10 2015  у справі №3-649гс15.
Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п.2 рішення Петриківської селищної ради "Про реорганізацію сільських та селищних рад, що увійшли до складу новоутвореної Петриківської селищної ради" від 04.12.2020 Петриківська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків селищної та сільських рад, у тому числі і Єлизаветівської сільської ради.
24.12.2020 Петриківською селищною радою прийнято рішення "Про деякі питання управління комунальною власністю", відповідно до якого до комунальної власності Петриківської селищної ради прийнято майно бюджетних установ, комунальних підприємств та фінансові кошти, у тому числі й Єлизаветівської сільської ради (а.с.119 том 2).
Звертаючись із позовом про визнання права власності на спірне майно,  позивач обрав належний спосіб захисту, оскільки його право власності не визнається   відповідачем-4. Судом першої інстанції встановлено, що саме за апеляційною скаргою Єлизаветівської сільської ради (правонаступником якої є Петриківська селищна рада) Апеляційним судом Дніпропетровської області було скасовано рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.07.2005 у справі №2-3114/05.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем-4 доказів  того, що  спірне  майно  є іншим майном,  не належним  позивачу, не надано.
Петриківська селищна рада в поданій апеляційній скарзі посилається на те, що копія акту приймання – передачі основних засобів №15 від 26.12.1995 свідчить про передачу основних засобів в експлуатацію, а не про право власності цього майна.
Акт приймання- передачі  №15 від 26.12.1995  складений за типовою  формою       № ОС-1 на підставі наказу ЦСУ СССР  від 14.12.1972 № 816, а тому з огляду на  зміст наказу, письмові пояснення  та довідки Дніпропетровського мисливського-рибальського виробничого підприємства Українського товариства  мисливців та рибалок,  постанови Центрального апеляційного господарського суду у справі              № 904/8484/17 та у справі №904/1047/20   колегія  суддів  вважає, що  поняття  експлуатація  у даній формі  тотожно поняттю використання, володіння, розпорядження.
Посилання відповідача-4 на те, що в акті приймання- передачі  №15 від 26.12.1995  не зазначено адреси знаходження майна, не спростовує факту належності спірного майна  саме позивачу. Крім того, за актами приймання – передачі основних засобів    №№ 2, 3, 4, 5, 15 від 26.12.1995 позивачу було передано лише одну риболовну базу          (мисливська база згідно наданої копії технічного паспорту), яка знаходиться за адресою с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Приозерна, 1.
З огляду на вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та судом першої інстанції правомірно задоволені у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги Петриківської селищної ради спростовуються наведеним вище. Порушень судом першої інстанції норм процесуального права апеляційний господарський суд також не вбачає, зокрема, з протоколів судових засідань у справі № 904/1087/20 вбачається фіксування судових процесів за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Діловодство спеціалізованого суду» в разі присутності представників сторін (в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється); відповідач-4 також не був позбавлений права в будь-який час ознайомитися з матеріалами справи, реалізація такого права не ставиться законодавцем в залежність від вчинення судом певних дій. 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд також доходить висновку про необґрунтованість вимог за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20.
Як було встановлено, підставою для застосування у спірних відносин ст. 392 Цивільного кодексу України стало невизнання відповідачем-4, правонаступником всього майна, прав та обов`язків Єлизаветівської сільської ради, права власності на спірний об`єкт за позивачем.
Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
У справі, що розглядається, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що право власності позивача на будинок риболовної бази, що розташований за адресою: вул. Приозерна,1, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області підтверджується наступними документами: наказом Мисливсько – рибальського виробничого підприємства Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради №69 від 25.12.1995, актом приймання – передачі основних засобів №15 від 26.12.1995; довідкою Дніпропетровського мисливсько – рибальського виробничого підприємства Українського товариства мисливців та рибалок №01 від 02.09.2020 про його достовірність; розподільчим балансом позивача, що відновлений з Головної книги; інвентарною карткою №6 обліку об`єкта основних засобів; технічним паспортом на мисливську базу від 03.10.2020; довідкою №02 від 02.09.2020 про передачу основних засобів, зазначених в акті приймання – передачі №15 від 25.12.1995 до Дніпродзержинського мисливсько – рибальського господарства Українського товариства мисливців та рибалок; статутом позивача. Таким чином, позивач був створений відповідно до вимог діючого на той час законодавства шляхом виділу та довів, що він правомірно володіє (є власноком) майном, переданим йому засновником, в тому числі за актом приймання – передачі №15 від 25.12.1995. Подібного правового висновку дійшов Центральний апеляційний господарський суд у справах №904/1047/20, №904/8484/17.
Апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що позивачем не надано до суду розподільчого акту (балансу).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує, що розподільчий акт (баланс) ним був втрачений, втім пізніше був відновлений з Головної книги, розшифрування балансу надано до матеріалів справи №904/1087/20, в якому значиться база                    с. Єлизаветівка (а.с. 142, том 1).
Згідно довідки позивача №02 від 02.09.2020 у 2002 та 2004 роках Обласним комунальним підприємством Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації майно, передане в тому числі за актом №15 від 26.12.1995, було інвентаризовано та на нього був виданий технічний паспорт. Згідно технічного паспорта від 03.10.2002 будівля рибальської бази за адресою: Петриківський район, с. Єлизаветівка зареєстрована як мисливська база А-2 площею 129,9 кв.м., а-2 прибудова, а1-1 прибудова, а2-1 навіс, гараж Б-1 площею 148,1 кв.м., б-1 навіс, б1-1 навіс, В-1 вбиральня,  гараж Г-1 площею 85,3 кв.м., оглядова яма, насосна Д-1 (17,8 кв.м.), Ж-1 навіс, Є-1 випробувальна станція норних собак (5,4 кв.м.), ганок, №1 огорожа, №2 ворота, №3 ворота, №4 ворота, №5 огорожа, №6 свердловина, №7 огорожа, І тротуар (адреса: АДРЕСА_1 ). 
Зазначений опис об`єкта відповідає опису об`єкта згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 02.03.2020 (а.с. 29-31, том 1), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1244479312237.
До апеляційної скарги апелянтом ОСОБА_1 наданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2020, відповідно до якого за нею на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації (серія та номер ДП191201390720 від 18.05.2020, видавник Державна архітектурно – будівельна інспекція України) зареєстровано право власності (дата реєстрації – 08.07.2020) на об`єкт нерухомого майна №2119333112237 (господарські будівлі та споруди), опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 387,8, А-2 господарська будівля, а-2 прибудова, а1-1 прибудова, а2-1 навіс, а3 – ганок, а4 -ганок, балкон; Б-1 господарська будівля; В-1 вбиральня; Г-1 господарська будівля; під Г-1 оглядова яма; Д-1 насосна; Є-1 господарська будівля; є-Ганок; Ж-1 навіс, №1-7 споруди, І – тротуар (адреса: АДРЕСА_1 ). Таким чином, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна та опис об`єкта не співпадають. 
Позивачем до матеріалів справи №904/1087/20 надані договори оренди нерухомості від 30.04.2015 та від 26.04.2018, акт приймання – передачі орендованого майна від 30.04.2015, відповідно до яких Фізичній особі – підприємцю Кравченко Владиславі Вікторівні передані в оренду нежитлові приміщення та майно, обладнання, що в них знаходиться, площею 381,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . 
Правомірність набуття ОСОБА_1 у приватну власність майна за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, не є предметом спору у справі №904/1087/20. Як зазначено позивачем, ним поданий відповідний позов до Петриківського районного суду Дніпропетровської області, тому ці обставини будуть встановлені судом в іншій справі (№187/1420/21). Разом з тим, поданий ОСОБА_1 до Центрального апеляційного господарського суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2020 стосовно об`єкту, який вона вважає тотожним об`єкту, на який просить визнати право власності позивач, не може бути підставою для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/1087/19 з огляду і на те, що він не спростовує правомірності набуття позивачем права власності на будинок риболовної бази, що розташований в АДРЕСА_1 , з 26.12.1995.
Крім того, згідно ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної правової норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.
Ухвалою Царичанського      районного      суду Дніпропетровської області від 30.11.2021 провадження по цивільній справі № 187/1420/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №904/1087/20 за позовом Підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок до Дніпровської районної ради, Петриківської районної ради, Єлизаветівської сільської ради, Петриківської селищної ради, треті особи: Дніпровське мисливсько-рибальське виробниче підприємство Українського товариства мисливців та рибалок, Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.
З огляду на викладене, апеляційний судом відмовляється у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі №904/1087/19 до набрання законної сили рішенням у справі №187/1420/21, оскільки саме в цій справі Царичанським районним судом Дніпропетровської області буде надана оцінка доказам, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 за визначеним нею об`єктом. 
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Оскільки судом апеляційної інстанції у справі №904/1087/19 не встановлювалося порушення законодавства в діяльності Фізичної особи – підприємця Кравченко В.В., Петриківської селищної ради, Департаменту державної  архітектурно – будівельної інспекції у Дніпропетровській області, громадянина ОСОБА_2 , державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучкової Т.Ф., державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Р.А., приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., підстави для постановлення окремої ухвали відсутні. З огляду на предмет заявленого позову у справі №187/1420/21 порушення законодавства визначених осіб може бути встановлено судом за наслідками розгляду справи №187/1420/21. 
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.
Таким чином, судова колегія апеляційного господарського суду вважає доводи апеляційних скарг безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені    ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційних скарг відносяться на апелянтів.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  -   
 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Петриківської селищної ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 12.07.2021 у справі №904/1087/20 залишити без змін.
Судові витрати, пов`язані з розглядом цих апеляційних скарг, покладаються на апелянтів – ОСОБА_1 та Петриківську селищну раду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 19.01.2022.

     Головуючий суддя                                                              Е.В. Орєшкіна
     Суддя                                                                                         О.В. Чус
     Суддя                                                                                           І.М. Подобєд