Ухвала 
 
03 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 939/2466/20
провадження № 61-968ск22 
Верховний Суд у складі судді   Касаційного    цивільного    суду                   Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», в інтересах якого діє адвокат Остащенко Олеся Миколаївна, на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня  2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, 
                                                            ВСТАНОВИВ:
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року позов задоволено.
Звільнено з-під арешту житловий будинок та земельну ділянку                                 з кадастровим номером 3221055100:04:003:0135, площею 0,1501 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови від 06 лютого 2015 року у виконавчому провадженні №46606616 відділом примусового виконання рішень головного управління юстиції у Київській області управління Державної виконавчої служби, правонаступником якого є управління забезпечення примусового виконання рішень в Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шляхом внесення до запису про обтяження номер 9036434 від 13 березня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацію в розділі «Опис предмета обтяження» «все майно окрім житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 3221055100:04:003:0135, площею 0,1501 га, що розташовані в АДРЕСА_1 ».
Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу виконуючого обов`язки відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень                            у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Артема Перепелиці  задоволено.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року скасовано.
У задоволенні позову ТОВ «ФК «Гефест» до ОСОБА_1 , треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту з майна відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У січні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                     ТОВ  «ФК  «Гефест»,  в  інтересах якого діє адвокат Остащенко О. М.              подало касаційну скаргу в якій, заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року та залишити в силі рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року. 
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Крім того, заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення було отримано 14 грудня 2021 року представником ТОВ «ФК «Гефест» через канцелярію Київського апеляційного суду, проте, доказів про дату отримання вищезазначеної постанови не надає.
А тому, заявникові необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», в інтересах якого діє адвокат Остащенко Олеся Миколаївна, на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня                2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова