ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 лютого 2022 року                                                                    м. Чернівці
справа № 723/2337/21
провадження 822/159/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,
секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну  скаргу  Моторного транспортного (страхового) бюро України на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Моторного транспортного (страхового) бюро України про виплату страхового платежу

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Моторного транспортного (страхового) бюро України про виплату страхового платежу.
Позов мотивовано наступним. 25 жовтня 2020 року о 14-55 год. в с.Буденець, по вул. Головній, Сторожинецького району, Чернівецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі належного йому автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
       В результаті ДТП його автомобіль марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 отримав значні механічні пошкодження. 
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2020 року винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано ОСОБА_3 .
Зазначає, що на момент події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована не була та відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
06 листопада 2020 року судовим експертом Павлишиним Я.Д. було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу з метою визначення розміру матеріального збитку, вартості відновлювального ремонту автомобіля, який був пошкоджений в результаті ДТП, визначення ступеня пошкодження та ринкової вартості транспортного засобу. При огляді був присутній представник МТСБУ Воротняк Ю.В. 
Висновком експерта №02-01-21 від 20 січня 2021 року встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження під час ДТП станом на дату виконання експертизи складає 48141 гривню 40 коп.
04 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до відповідача МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, в якій просила здійснити відшкодування вищезазначеної суми матеріальних збитків в розмірі 48141 гривню 40 коп. та 10 березня 2021 року направила уточнену заяву із зазначенням реквізитів свого банківського рахунку. МТСБУ 29 квітня 2021 року повідомило, що розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 20479 гривень 72 коп. 
Висновком експерта №02-01-21 від 20 січня 2021 року встановлено, що проведення ремонту автомобіля ВАЗ-21087 н.з. НОМЕР_1 , є економічно недоцільним, а відтак, вказаний автомобіль вважається фізично знищеним. Виходячи з цього, та відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 30.01.2019 р. у справі №753/21303/16-ц, позивач вважає, що власнику автомобіля відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП, а залишки транспортного засобу мали би бути передані МТСБУ.
В позовній заяві позивач посилається на те, що звіт МТСБУ, на підставі якого визначався розмір страхового відшкодування, є неповним та необґрунтованим. Відповідно до даного звіту відновлювальний ремонт є також економічно недоцільним.
Вказував на те, що до уваги повинен братися висновок експерта №02-01-21 від 20 січня 2021 року і розмір страхового відшкодування мав би становити 48141 гривня 40 коп., а оскільки відповідачем вже була виплачена частина коштів у розмірі 20479 гривень 72 коп., то МТСБУ повинно додатково відшкодувати ще 27661 гривню 72 коп.
Просив стягнути з відповідача МТСБУ на його користь страхове відшкодування, за шкоду завдану автомобілю в розмірі 27661 гривню 72 коп. вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 21686 гривень 43 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд виходив з того, що з МТСБУ на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальний збиток, якого зазнав позивач внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу за мінусом суми виплаченого страхового відшкодування та вартості утилізації цього автомобіля. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням, МТСБУ звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково стягнув з МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 21686 гривень 43 коп. Апелянт вважає, що саме 20479 гривень 72 коп. - сума яку відповідач виплатив ОСОБА_1 є різницею між вартістю автомобіля до і після дорожньо-транспортної пригоди. Також вказував на те, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги висновок експерта №02-01-21 від 20 січня 2021 року, оскільки вказаний висновок не є належним та допустимим доказом у цій справі. МТСБУ в апеляційній скарзі посилається на те, що судові витрати у даній справі документально не підтверджені. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.
Посилався на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги є помилковими.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Встановлено, що 25 жовтня 2020 року о 14-55 год. в с. Буденець по вул. Головній, Сторожинецького району, Чернівецької області, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з.  НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості та інтервалу в русі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
Постановою Сторожинецького районного суду від 02 листопада 2020 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
З копії свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_5 є власником легкового автомобіля марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, шасі № НОМЕР_4 Хетчбек.
З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4158995 вбачається, що страхувальник ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії страхового поліса від 05.08.2020 року по 04.08.2021 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, встановлена в розмірі 130 тис.грн.
Відповідно до копії висновку експерта №02-01-21 автотоварознавчої експертизи проведеної судовим експертом Павлишиним Я.Д., встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «ВАЗ 2108» д.р.н. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження під час ДТП 25.10.2020 року станом на дату виконання експертизи складає 48141,40 грн., вартість відновлювального ремонту – 76967,50 грн., проводити відновлювальний ремонт зазначеного автомобіля економічно не доцільно. Листом від 28.07.2021 р. судовий експерт Павлишин Я.Д. повідомив, що під час написання висновку №02-01-21 було допущено технічну помилку, тому слід читати на титульній сторінці «Складений 20.01.2021 р.», на сторінці 10 – дата оцінки «20.01.2021 р.»
05.02.2021 року представник водія ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, в якій просив здійснити відшкодування суми матеріального збитку в розмірі 48141 гривні 40 коп., що визначена висновком експерта.
29.04.2021 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомили про прийняття рішення про виплату відшкодування в розмірі 20479 грн. 72 коп.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного т/з №71772 від 11.11.2020 року, складеного експертом-оцінювачем, аварійним комісаром ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2018, д.р.н. НОМЕР_1 , на дату оцінки становить 37720 гривень 55 коп. Згідно вказаного висновку ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 37720 гривень 55 коп., вартість відновлювального ремонту – 79677 гривень 80 коп.
Згідно розрахунку вартості КТЗ марки ВАЗ 2108 з номерним знаком НОМЕР_1 після ДТП та розміру регламентної виплати, складеного відділом експертиз МТСБУ 20.11.2020 року, ринкова вартість КТЗ до ДТП – 37720,55 грн., вартість КТЗ в пошкодженому стані – 17240,83 грн., розмір регламентної виплати визначений на рівні суми, що становить різницю вартості КТЗ до та після ДТП, і становить 20479 грн.72 коп. При цьому зазначено, що вартість КТЗ в пошкодженому стані визначена відповідно з положенням п.7.19 Методики, а саме: після маркетингового дослідження ринку аналогічних КТЗ та з урахуванням торгу складає 17240 грн. 83 коп. Дана величина носить інформативний характер і прийнята на підставі аналізу подібного пошкодженого майна з урахуванням терміну його експлуатації, стану, попиту.
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи, складеного судовим експертом Павлишиним Я.Д. 30.07.2021 року за №58-07-21, вартість утилізації автомобіля ВАЗ 2108, д.р.н. НОМЕР_1 , станом на момент виконання експертизи складає 5975 грн. 25 коп.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Згідно п. 1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 1.ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону та майну яке знаходилось в такому транспортному засобі.
Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій.
Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 29 грудня 2015 №3470 Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 гривень на одного потерпілого.
Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Судом встановлено, що 25 жовтня 2020 року о 14-55 год. в с. Буденець, по вул. Головній, Сторожинецького району, Чернівецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі належного йому автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобіль марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
Відповідно до висновка експерта №02-01-21 від 20 січня 2021 року встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження під час ДТП станом на дату виконання експертизи складає 48141 грн.40 коп.
Однак МТСБУ здійснило виплату не в повному обсязі, а частково - в сумі 20479 грн. 72 коп., покликаючись на те, що ця сума є різницею між вартістю автомобіля до і після дорожньо-транспортної пригоди, про що доводить і в своїй апеляційній скарзі.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).
Однак, Верховний Суд зазначив, що якщо пошкоджений ТЗ не може бути відновлено або вартість йото відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж ТЗ визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.
Такі правові висновки висловлені в постановах КЦС у складі Верховного Суду від 14 березня 2018 року у^справі № 337/5881/14-ц, від 15 березня 2018 року у справі № 564/2464/14-ц, від 4 квітня 2018 року у справі № 758/8578/15-ц, від 18 квітня 2018 року у справі № 361/3094/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 444/577/16-ц, від 31 жовтня 2018 р, справа № 343/2372/15-ц, від 12 грудня 2018 р, справа № 466/7010/16, від 18 грудня 2018 р, справа № 524/561/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц.
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №58-07-21, складеного судовим експертом ФОП ОСОБА_7 30.07.2021, вартість утилізації ТЗ складає 5975, 25 грн.
Отже, суд першої інстанції правильно визначено розмір страхового відшкодування, який становить 21 686, 43 грн (48141, 40 грн - 20479, 72 грн - 5975, 25 грн), враховуючи, що власнику виплачується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, якщо ТЗ вважається фізично знищеним.
Доводи апелянта щодо неправильності звіту про визначення вартості об`єкту, виконаного судовим експертом Павлишиним Я.Д. спростовуються наступним.
Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до п. 34.4ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Згідно п.п. 1.3, 1.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №14252092 від 24.11.2003 року остання застосовується, зокрема, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та вимоги цією Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Згідно п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.
Виходячи з мети оцінки, здійснюються всі процедури в межах методів оцінки, визначених цією Методикою (п.4.2 Методики).
Відповідно до п.5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Згідно ч. 1ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Частиною 3ст. 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника. Згідно ч. 7ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Частиною 2ст. 106 ЦПК України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, визнаючи висновок експертного дослідження неналежним доказом, встановила: «висновок експертного дослідження не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне. Так,ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
При цьому, висновок експерта № 02-01-21 від 20 січня 2020 року, відповідає вимогам ст. ст.102,106 ЦПК України, виконаний атестованим судовим експертом Павлишиним Я.Д., що має вишу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта автотоварознавця. Павлишина Я.Д., як експерта, попереджено про кримінальну відповідальність заст.384 КК України.
З наведених міркувань апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо його сумнівів стосовно висновків експертизи № № 02-01-21 від 20 січня 2020 року.
Крім того представник МТСБУ був належним чином повідомлений про проведення експертизи та був присутній при ній, про що зазначено у висновку експерта та не оскаржував його.
Пунктом 36.1ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Таким чином, оскільки МТСБУ не здійснило виплату страхового відшкодування в повному обсязі, вимоги ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої частини регламентної виплати в сумі 21686 грн. 43 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат
Доводи апелянта щодо не підтвердження судових витрат є безпідставними та спростовуються наступним.
Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1)        на професійну правничу допомогу;        п
2)        пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)        пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4)        пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується: договором про надання правової допомоги від 31 травня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Поляк та партнери»; звітом (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи від 11 серпня 2021 року. Всього надано послуг на суму 20416 грн. 
При розгляді справи судом першої інстанції відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Таким чином, з огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача 14812 грн. судових витрат понесених позивачем, оскільки судові витрати є документально підтвердженими та оформлені у встановленому законом порядку.
Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального й процесуального права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:

Апеляційну скаргу Моторно транспортного (страхового) бюро України залишити без задоволення.
Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська 

І.Н. Лисак