Справа № 304/1137/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        16 лютого 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.
за участю секретаря                БОЧКО Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Перечинського районного суду від 2 грудня 2021 року, повний текст якої складено 2 грудня 2021 року, головуючий суддя Чепурнов В.О., про призначення судової експертизи у справі № 304/1137/21 за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу Перечинського районного суду від 02.12.2021 про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. На думку відповідача, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права.
Так, відповідач не заперечував проти проведення в справі указаної експертизи з метою з`ясування питання його батьківства щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, просив доручити виконання експертизи фахівцям не Львівського НДЕКЦ МВС України, як хотіла позивачка, а Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, при цьому, відібрання зразків біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, просив доручити Закарпатському НДЕКЦ МВС України.
Окрім запропонованого позивачкою питання для експертизи про те, чи є він біологічним батьком дитини, матір`ю якої є позивачка, відповідач просив поставити й питання про те, чи наявне кровне споріднення між ним і дитиною, матір`ю якої є позивачка.
Необхідність відібрання зразків біологічного матеріалу в Ужгороді, а не в Одесі, мотивував тим, що є інвалідом, постійно хворіє і приїзд його, а також матері з дитиною до Одеси, яка є надто віддаленою від місця проживання сторін, надзвичайно ускладнений.
Суд не вмотивував свого рішення про відхилення клопотань відповідача щодо питання, яким з`ясовується кровне споріднення його з дитиною, та щодо місця відібрання зразків і доручення Закарпатському НДЕКЦ МВС України направити їх до експертної установи.
У зв`язку з цим просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки ОСОБА_2 , яка апеляційну скаргу визнала, оскільки вважає, що з огляду на віддаленість експертної установи від місця проживання сторін і дитини відібрання зразків біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, слід провести в місті Ужгороді, розглянувши апеляційну скаргу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників процесу, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред`явила до ОСОБА_1 позов про визнання його батьківства щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на її утримання (а.с. 1-5).

Разом із позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення в справі судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої просила доручити фахівцям Львівського НДЕКЦ МВС України, на вирішення експертів просила поставити питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-11).

Ухвалою Перечинського районного суду від 02.12.2021 клопотання позивачки задоволено, призначено в справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», зобов`язано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 з`явитися до експертної установи для відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у строки, визначені цією установою, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено (а.с. 108-110).

Ухвалюючи процесуальне рішення про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи суд першої інстанції виходив із необхідності її проведення враховуючи характер справи та суть спору, що сторонами не заперечується по суті. Оскаржена відповідачем ухвала про призначення судової експертизи лише щодо визначення місця відбору біологічних зразків для експертизи та щодо необхідності постановки на вирішення додаткового питання.

Вирішуючи справу а апеляційною скаргою колегія суддів враховує таке.

За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду по суті спору повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2, 5).

Кожна сторона в справі зобов`язана довести факти і обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, обов`язок доказування здійснює на свій ризик і розсуд, вільно обирає відповідно до процесуального закону засоби і способи доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а одним із завдань доказування та однією з функцій суду є усунення суперечностей в обставинах, які мають значення в справі (ст. 12 ч.ч. 3, 4, ч. 5 п.п. 1, 4, ст. 13 ч.ч. 1, 3, ст. 43 ч. 1 п.п. 2, 3, ч. 2 п. 2, ст. 76, ст. 77 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 214 ч. 2 та інші норми ЦПК України).

Висновок експерта є одним із джерел доказів у цивільній справі, його предметом може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, суд своєю ухвалою призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ст. 76 ч. 1, ч. 2 п. 2, ст. 102 ч.ч. 1, 2, ст. 103 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 104 ЦПК України). Суд управі зупинити провадження в справі на час проведення судової експертизи (ст. 252 ч. 1 п. 5, ст. 253 ч. 1 п. 9 ЦПК України).

За обставинами справи питання батьківства відповідача щодо дитини має ключове значення в спорі, що розглядається, є предметом доказування в справі і власне предметом спору.

Основні положення про підстави призначення судової експертизи та порядок її проведення під час провадження в цивільній справі визначені ст.ст. 102-113 ЦПК України та Законом України «Про судову експертизу». Детальний порядок проведення судово-медичної, в тому числі, судової молекулярно-генетичної експертизи врегульований підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи, затвердженою наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 (реєстрація в Мін`юсті України від 26.07.1995 за № 254/790, далі – Інструкція) і Правилами проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затвердженими наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 (реєстрація в Мін`юсті України від 26.07.1995 за № 254/788, далі – Правила).

Правила передбачають, зокрема, що:
експертизи спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо (п. 2.5.1.);
експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку (п. 2.5.4.);
забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення (п. 2.5.5.).

Тобто, відповідно до встановленого порядку для забору біологічного матеріалу, необхідного для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, особи, в яких такий забір здійснюється, повинні одночасно прибути до експертної установи. Суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог закону зобов`язав сторони і дитину прибути до експертної установи для відбору відповідних зразків біологічного матеріалу та не мав на цій стадії вирішення справи підстав ухвалити інше процесуальне рішення.

Поряд із цим, питання про безпосереднє місце, в якому з додержанням необхідних умов може бути здійснений забір необхідного для проведення експертизи біологічного матеріалу (інша експертна установа, медична установа тощо) та звідки такий може бути транспортований (доставлений) із належним збереженням судовому експерту, може вирішуватися в порядку, передбаченому ст. 72 ч. 6, ст. 74 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судову експертизу», п.п. 2.8., 2.9.. 2.11. Інструкції, а саме, шляхом вирішення відповідного клопотання (клопотань) експерта, зокрема, про надання йому зразків для проведення експертизи, залучення спеціалізованої установи та/або спеціаліста для відбору зразків і т.ін. Ініціювати вирішення такого питання не позбавлені права й сторони, якщо мають і можуть належним чином обґрунтувати для цього відповідні підстави.

Отже, можливість вирішення питання про відібрання необхідних для експертизи зразків у тому числі і в місті Ужгороді не виключається.

Питання про кровну спорідненість відповідача з дитиною, матір`ю якої є позивачка, охоплюється питанням про його батьківство щодо дитини. Позиція відповідача не містить необхідного обґрунтування для постановки поряд із питанням щодо батьківства позивача ще й окремого питання про його кровну спорідненість із дитиною, вирішення якого може вимагатися за інших умов і з інших підстав. Крім того, наведені вище та інші норми законодавства дозволяють експерту надати відповідь і на питання, яке не було поставлене, якщо для цього є підстави, що вимагають надання такої відповіді, а також передбачають право експерта за наявності для того підстав клопотати про уточнення питань, постановку додаткових питань і т.ін. Не позбавлені права ініціювати вирішення додаткових питань і сторони процесу, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Визначення остаточного переліку питань, із яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, належить до повноважень суду (ст. 103 ч. 4 ЦПК України) і за наведених вище обставин суд не мав належних підстав ставити на вирішення експертизи й питання про кровну спорідненість відповідача з дитиною, що доводами апеляції не спростовується.

Визнання за наведених вище умов апеляційної скарги позивачкою враховується апеляційним судом у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи (ст. 364 ч. 4 ЦПК України), і не свідчить про незаконність оскарженої ухвали по суті та не створює підстав для задоволення апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного, вимоги закону під час призначення судової експертизи не порушені судом першої інстанції, оскаржена ухвала відповідає нормам цивільного процесуального закону, підстав для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції немає, чого доводи апеляції, в межах яких перевіряється судове рішення (ст. 367 ч. 1 ЦПК України), не спростовують.

Відтак на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Перечинського районного суду від 2 грудня 2021 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складено 22 лютого 2022 року.

Судді