ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року                                                                                      Справа № 902/698/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: Нечитайла Т.В. адвоката  за довіреністю б/н від 22.04.2021
відповідача: Богуна В.В., адвоката за довіреністю б/н від 07.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 04.11.21р. суддею Матвійчуком В.В. о 15:55 у м.Вінниці, повний текст складено  11.11.21р. у справі № 902/698/21 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Корвет"  
про стягнення 3500000,00 грн.  

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.11.2021 у справі №902/698/21 в позові Товариству з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет» про стягнення штрафу згідно п.19 фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 в розмірі 1 750 000,00 грн та штрафу згідно п.10.3 фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 в розмірі 1 750 000,00 грн відмовлено.
Вказане рішення обгрунтоване тим, що відповідачем станом на 31.10.2020 сплачено позивачу 5 658 612,92 грн за Договором №1300032257 від 01.01.2020, виконання якого забезпечувалось Аграрною розпискою від 04.03.2020, а відтак виходячи з розміру зобов`язання за Аграрною розпискою від 04.03.2020 (3 500 000,00 грн) застава, обумовлена даною Розпискою є такою, що припинилась, з огляду на що правові підстави для стягнення з відповідача штрафу, обумовленого п.10.3. та п.19 Аграрної розписки від 04.03.2020 відсутні.
Не погодившись із винесеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 04 листопада 2021 року у справі №902/698/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет»  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» штраф згідно п.19 Фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 року з реєстраційним номером №1327, яка посвідчена  приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та  зареєстрована у Реєстрі аграрних розписок за №3275, в розмірі 1 750 000,000 гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет»  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» штраф згідно п.10.3 Фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 року з реєстраційним номером №1327, яка посвідчена  приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрована у Реєстрі аграрних розписок за №3275, в розмірі 1 750 000,000 гривень. Судові витрати із розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій покласти на відповідача.
Вказує на те, що Аграрна розписка, вчинена відповідачем на користь позивача, є правочином, що містить безумовне грошове зобов`язання відповідача сплатити 3 500 000,00 грн у строк до 20 вересня 2020 року на рахунок позивача одним траншем. Дане зобов`язання є безумовним, тобто не залежить від будь-яких інших юридичних фактів, дій, подій, обставин. 
При цьому, звертає увагу на те, що посилання в п.3 Аграрної Розписки на Договір №1300032257 від 01/01/2020 здійснене виключно із метою підтвердження статусу позивача, як кредитора, відповідно до ст.1 Закону України «Про аграрні розписки», і жодним чином не змінює правової природи та/чи правового регулювання Аграрної розписки.
Вважає, що будь-які безготівкові оплати відповідачем на підставі платіжних доручень із зазначенням в них інших підстав платежу, аніж Аграрна розписка, не є виконанням Аграрної розписки, а відтак будь-які докази припинення безумовного грошового зобов`язання відповідача за Аграрною розпискою в сумі 3 500 000,00 грн відсутні. Оскільки, станом на 31 жовтня 2020 року, як і станом на момент пред`явлення даного позову, заборгованість відповідача зі сплати безумовного грошового зобов`язання за Аграрною розпискою складає 3 500 000,00 грн, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити штраф відповідно до п.19 Аграрної розписки у розмірі 1 750 000,00 грн. 
Також вказує на те, що застосування штрафу відповідно до п.10.3 Аграрної розписки в сумі 1 750 000,00 грн є обґрунтованим через недобросовісну поведінку відповідача щодо невиконання Аграрної розписки та Договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №1000061493 від 08.07.2020.
Крім того зазначає, що навіть якщо припустити, що встановлені обставини справи підтверджують погашення боргу за Аграрною розпискою, то станом на 31.10.2020 борг мав би становити 907 253,87 грн, що зумовлює застосування штрафу в розмірі 453 626,93 грн на підставі п. 19 Аграрної розписки.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Корвет»  наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність на обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 04.11.2021 у справі №902/698/21 – залишити без змін. 
Разом з апеляційною скаргою ТОВ «Агрофірма «Корвет» подано клопотання про приєднання доказів, в якому просить суд приєднати до матеріалів судової справи наступні докази: копії постанови про відкриття ВП №67274747 від 26.10.2021, постанови про закінчення ВП №67274747 від 22.11.2021, платіжні документи про списання коштів (платіжне доручення №67274747/1, платіжне доручення №67274747/2, платіжне доручення №67274747/3, меморіальний ордер №L1029VUCIR), які свідчать про примусове виконання фінансової аграрної розписки від 04.03.2020, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрованої у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №1327. При цьому, посилається на те, зазначені документи встановлюють факт примусового списання з відповідача на користь позивача коштів за Фінансовою Аграрною розпискою від 04.03.2020 та питання виконання якої є предметом розгляду у даній справі. В рамках вказаного ВП №67274747 із відповідача було стягнута сума у розмірі 3 422 318,89 грн. Вказує, що ці докази не були подані на розгляд суду першої інстанції і, відповідно, дані обставини не були досліджені судом першої інстанції, оскільки виникли вже після винесення судового рішення у даній справі.
Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (позивач/продавець) та  Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет» (відповідач/покупець) був укладений договір поставки №1300032257 (далі – договір поставки, т.1, а.с. 79-88), згідно п.1.1. якого останній направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2020 року.
Відповідно до п. 1.1.1. договору поставки, продавець зобов`язувався поставляти у відповідності до умов договору, а покупець - приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів: насіння; ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита, засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення.
Згідно п. 1.1.3 договору поставки сторони домовилися, що зобов`язання покупця з оплати за даним договором та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передплати) мають бути забезпечені у спосіб, прийнятний для продавця: а) аграрною розпискою; та/або в) заставою нерухомості, рухомого майна, цінних паперів, майновою порукою; та/або с) персональною порукою керівників, власників покупця третіх осіб, банківською гарантією; та/або d) іншим чином у спосіб, не заборонений законом та прийнятний для продавця.
Як передбачено п.4.3. договору поставки, якщо інші умови оплати не будуть погоджені сторонами, покупець зобов`язаний оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2020 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата оплати із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2020 рік. 
У п.4.3.1 договору поставки сторони погодили, що у разі забезпечення зобов`язань покупця з оплати за Аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до договору, вважатиметься, що датою оплати товару за даним договором у розмірі, зазначеному в аграрній розписці, є дата оплати, зазначена з такій Аграрній розписці. Якщо сума Аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та відповідно, зобов`язань покупця із оплати) за даним договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за Аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати. Дане правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок. З метою застосування штрафних санкцій за даним поговором - до покупця застосовуватимуться початково погоджені строки оплати, зазначені у специфікаціях/додатках до договору або 31 жовтня 2020 року (відповідно до правил, визначених у п.4.3.).
Відповідно до п.9.6. договору поставки, останній діє з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
04 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет»  (відповідач/боржник) складено фінансову аграрну розписку (далі - Розписка, Аграрна розписка), яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським В.Є., та зареєстрована в Реєстрі аграрних розписок за №3127 (т.1, а.с.34-45).
Відповідно до п.1. Аграрної розписки, останньою встановлено безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму у розмірі 3500000 грн, що еквівалентом в товарному розрахунку за наступною формулою:
У=N(S*V)*Р, де 
У - сума грошових коштів, що підлягає сплаті за розпискою;
N - загальна кількість врожаю кукурудзи 3-го класу (тут та надалі - зерно), 1000 тонн;
S - площа посіву, 125 га; V - очікувана врожайність, 8 тонн/га; 
Р - розрахункова ціна за 1 тонну зерна 3500 грн. у строк до 20.09.2020 (включно).
Згідно п. 2 Аграрної розписки кредитором та отримувачем коштів за цією Аграрною розпискою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 34863309, місцезнаходження якого: 30068, Хмельницька область, Славутський район, с. Крупець, вул. Б. Хмельницького, 43.
Згідно п.3 Аграрної розписки сторони визначили, що цією розпискою забезпечується виконання зобов`язань за Договором №1300032257 від 01.01.2020, укладеним між боржником та кредитором.
Пунктом 4 Агарної розписки передбачено, що боржник зобов`язується здійснити оплату згідно п.1 Розписки в безготівковій формі на рахунок кредитора.
Пунктом 4.1. Аграрної розписки передбачено, що з дня отримання повного виконання зобов`язання за Розпискою кредитор протягом чотирнадцяти робочих днів (якщо інший строк не буде узгоджено сторонами додатково у письмовій формі) робить на ній напис «Виконано», що скріплюється підписом кредитора, і повертає таку розписку боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі розписки від кредитора до боржника, а в разі неможливості, про що боржник зобов`язаний письмово повідомити кредитора, - шляхом направлення розписки цінним листом з описом вкладення на адресу боржника, вказану в розписці.
Після повернення боржнику оригіналу Розписки з відміткою про її виконання Боржник має право звернутися до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання Розписки до відповідних реєстрів (п.4.2 Розписки).
Сторонами в п.5 Розписки узгоджено, що в забезпечення виконання зобов`язання за цією Розпискою боржник передає в заставу майбутній врожай зерна, що вирощується на земельних ділянках, ідентифікованих в розписці відповідно (що йменується тут та надалі - майбутній врожай). 
Боржник не вправі без письмової згоди кредитора здійснювати відчуження у будь-який спосіб (шляхом продажу, передачі на реалізацію, обміну тощо) предмету застави до повного виконання зобов`язань за цією Аграрною розпискою. Підписанням даної Аграрної розписки боржник та керівник боржника підтверджують та гарантують, що керівник боржника є особою, якій ввірено майбутній врожай та предмет застави, і яка є попередженою про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо заставленого майна згідно зі ст. 388 Кримінального кодексу України, зокрема, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії.
Пунктом 10 Розписки передбачено, що до 31.10.2020 (включно) зібране зерно в кількості 1000,00 тонн, має бути доставлене на зберігання Боржником за власний рахунок на умовах DAP (зерновий склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на наступний склад: ПАТ «Жашківський елеватор», що знаходиться за адресою: 19200 Черкаська обл. м.Жашків вул. Вокзальна, буд.1.
У пункті 10.3. Розписки сторони узгодили, що у випадку порушення боржником вимог пунктів 10, чи 10.1., чи 10.2. Розписки в тому числі зберігання зерна у місцях, не зазначених у пункті 10, ненадання копій складських документів, доступу для огляду зерна, строк оплати за Аграрною розпискою вважатиметься таким, що настав, із можливістю застосування штрафу без обмеження строком «до 31 жовтня 2020 року» згідно пункту 19 розписки. Крім того, боржник зобов`язується сплатити кредитору штраф у розмірі 50% від суми зобов`язання за даною розпискою, що визначена в п.1 розписки. 
Також, сторони передбачили, що у разі невиконання своїх зобов`язань за Аграрною розпискою до 31.10.2020 (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту Розписки та не підміняє строку виконання Розписки згідно пункту 1) боржник зобов`язується сплатити кредитору штраф у розмірі 50 % від суми боргу боржника за Розпискою станом на кінець банківського дня 31.10.2020 (п.19 Розписки). 
Згідно до п.21. розписки у разі невиконання боржником зобов`язань за Аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством для виконання правочинів, що встановлюють безумовне грошове зобов`язання.
Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок і діє до повного її виконання. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна (п.13 Розписки).
08 грудня 2020 року ТОВ «Суффле Агро Україна» звернулось до ТОВ Агрофірма «Корвет» з листом №1/ар про усунення порушення виконання зобов`язання, в якому вимагало терміново виконати зобов`язання за Фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020, а саме - сплатити 3 110 880,81 грн. У вимозі зазначено, що на час звернення Розписка є невиконаною, оскільки не сплачено суму 907 253,87 грн, заставне майно не завезене у місце зберігання, що тягне за собою застосування штрафів відповідно до п.10.3 Розписки у сумі 1 750,000,00 грн та за невиконання розписки до 31.10.2020 – в сумі 453 626,94 грн, а загалом – 3 110 880,81 грн (т.1, а.с.68).
Оскільки Розписка залишилася не виконаною та не погашеною, заставне майно не було завезено на зазначене в Розписці місце зберігання, а ТОВ «Суффле Агро Україна» не було отримано від ТОВ Агрофірма «Корвет» жодних доказів виконання пункту 10.3 Розписки, ТОВ «Суффле Агро Україна» звернулось до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського Володимира Євгеновича із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Корвет» грошової суми у розмірі 3 110 880,81 грн.
11 грудня 2020  року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем з посиланням на ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 7, 13 Закону України «Про аграрні розписки», п.12 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999  № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3115, про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет» на користь стягувача (кредитора за Аграрною розпискою) Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» на підставі Фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Скутельник І.А. від  04.03.2020 за реєстром №1327, зареєстрованої в Реєстрі аграрних розписок реєстратором Скутельник І.А., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області від 04.03.2020, номер запису 3275, якою встановлено безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму у розмірі 3 500 000,00 грн у строк до 20 вересня 2020 року (включно) (т.1, а.с. 46-47).
У виконавчому написі зазначено, що станом на день вимоги 08.12.2020 Аграрна розписка залишається не виконаною та не погашеною на грошову суму у розмірі 907 253,87 грн.
Зазначено також, що згідно  пункту 19 Аграрної розписки станом на кінець банківського дня 31.10.2020  сума боргу за аграрною розпискою становила 907 253,87 грн, внаслідок чого штраф за невиконання даного зобов`язання, згідно  п. 19 Аграрної розписки у розмірі 50 % від суми боргу боржника за Аграрної розпискою станом на кінець банківського дня 31 жовтня 2020 року становить грошову суму у розмірі 453 626,94 грн;
у зв`язку з порушенням боржником вимог пунктів 10, 10.1, 10.2 та 10.3 Аграрної розписки, у тому числі зберігання зерна у місцях, не зазначених в п. 10 Аграрної розписки - боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) % від суми зобов`язання з даною Аграрною розпискою, що визначена в п. 1 Аграрної розписки (п. 10.3 Аграрної розписки) сумі – 1 750 000,00 грн.
Строк, за який провадиться стягнення визначений з 21 вересня 2020 року по 11 грудня 2020 року.
Суми, що підлягають стягненню за виконавчим написом:
1. Безумовне грошове зобов`язання Боржника за аграрною розпискою - сплатити кредитору грошову суму у розмірі 907 253,87 грн. (дев`ятсот сім тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 87 копійок;
2. Штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 19 аграрної розписки, від суми боргу за аграрною розпискою, становить грошову суму у розмірі 453 626,94 грн. 
3. Штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 10.3 аграрної розписки, від суми боргу, що визначена в п. 1 за аграрного розпискою, становить грошову суму у розмірі 1750000,00 грн. 
Всього визначено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» грошову суму у розмірі 3 110 880,81 грн. 
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 11.03.2021 у справі №902/34/21, залишеним без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021, позов ТОВ «Агрофірма «Корвет» до ТОВ «Суффле Агро Україна» задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11.12.2020 за №3115, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем.
Постановою Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №902/34/21 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" задоволено частково. Постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 та рішення Господарського суду Вінницької області 11.03.2021 у справі № 902/34/21 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.
Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що взаєморозрахунки між сторонами щодо Аграрної розписки є неврегульованими, та посилаючись на невиконання ТОВ «Агрофірма «Корвет» зобов`язань за вказаною Аграрною розпискою, ТОВ «Суффле Агро Україна» звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Корвет» штрафу згідно п.19 фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 в розмірі 1 750 000,00 грн та штрафу згідно п.10.3 фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 в розмірі 1 750 000,00 грн.
Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Як визначено абзацом 1 ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до абзацу 2 ч.1  ст.193 ГК України  вказано, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про аграрні розписки», аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.
Відповідно до ст.ст. 2,5,6 Закону  України «Про аграрні розписки»,  аграрні розписки використовуються в операціях з сільськогосподарською продукцією. Аграрні розписки можуть видаватися особами, які мають право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення або право користування такою земельною ділянкою на законних підставах для здійснення виробництва сільськогосподарської продукції.
Фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.
Фінансова аграрна розписка має містити як зазначені в ній обов`язкові реквізити (в т.ч. строк сплати коштів, умови та місце сплати грошових коштів та ін.), так і інші додаткові умови, що не суперечать положенням Закону, про які боржник та кредитор можуть домовитися.
Положеннями ст.9 Закону України «Про аграрні розписки» унормовано, що аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції. Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України «Про нотаріат» для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством. Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок.
Як встановлено судами обох інстанцій, Аграрною розпискою від 04.03.2020 сторони погодили, що цією Розпискою забезпечується виконання зобов`язань за договором №1300032257 від 01.01.2020, укладеним між боржником та кредитором. (п. 3 Розписки)
Крім того, умовами договору № 1300032257 від 01.01.2020 сторони визначили, що зобов`язання покупця з оплати  згідно даного договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передоплати) мають бути забезпечені у спосіб, прийнятний для продавця, зокрема аграрною розпискою.
При цьому суд зауважує, що умовами договору поставки сторонами визначено, що оформлення забезпечення «у спосіб, прийнятний для продавця» для даного договору означатиме, що вирішення питання щодо достатності забезпечення здійснюється продавцем одноособово.
Відтак, складання відповідачем Аграрної розписки від 04.03.2020 вчинено за рішенням позивача – ТОВ «Суффле Агро Україна».
Пунктом 1 Аграрної розписки встановлено безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму у розмірі 3 500 000 грн у строк до 20.09.2020.
Отже, між позивачем та відповідачем укладено договір № 1300032257 від 01.01.2020, що визначає порядок поставки товару, його  використання та розрахунків за нього та укладено Аграрну розписку від 04.03.2020, що є складовою зазначеного договору та фактично забезпечує виконання зобов`язань за ним.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем визначається з урахуванням саме умов договору поставки №1300032257 від 01.01.2020.
При цьому, доводи скаржника про те, що Аграрна розписка, вчинена відповідачем на користь позивача, є правочином з огляду на законодавчі приписи (статті    1,    9,    12,    13 Закону України «Про аграрні розписки» у їх сукупності) є довільним власним тлумаченням цих норм права, яке не відповідає спірним правовідносинам.
Як вже зазначалося вище, за змістом п.3 Аграрної розписки від 04.03.2020, цією розпискою забезпечується виконання зобов`язань за договором №1300032257 від 01.01.2020, укладеним між боржником та кредитором.
Наведений пункт Аграрної розписки узгоджується із пунктом 1.1.3. договору поставки №1300032257 від 01.01.2020, за яким сторони визначили, що зобов`язання покупця з оплати згідно даного договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передплати) мають бути забезпечені у спосіб, прийнятний для продавця, зокрема Аграрною розпискою.
Крім того, пункт 4.3.1. договору поставки №1300032257 від 01.01.2020 встановлює забезпечення цього договору саме фінансовою аграрною розпискою, а саме: у разі забезпечення зобов`язань покупця із оплати аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до договору, вважатиметься, що датою оплати товару за даним договором у розмірі зазначеному в аграрній розписці, є дата оплати, зазначена в такій аграрній розписці. Якщо сума аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та, відповідно, зобов`язань покупця із оплати) за даним договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати. Дане правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок. З метою застосування штрафних санкцій за даним договором до покупця застосовуватимуться початково погоджені строки оплати, зазначені у специфікаціях/додатках до договору або 31 жовтня 2020 року (відповідно до правил, визначених у п.4.3.). 
Також сторонами визначено один і той же банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ Креді Агріколь Банк», на який ТОВ «Агрофірма «Корвет» мало би сплачувати кошти як за договором поставки №1300032257 від 01.01.2020, так і за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020. 
Отже, безпосередньо зміст фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 та договору №1300032257 від 01.01.2020 встановлює, що Аграрна розписка від 04.03.2020 в даному  випадку не є окремим правочином, а видавалась на вимогу позивача у якості забезпечення за договором №1300032257 від 01.01.2020.
Про те, що фінансова аграрна розписка може виступати в якості забезпечення договору свідчить правова позиція, наведена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 у справі №910/14168/19.
Використання фінансової аграрної розписки в якості забезпечення вказаного договору також відповідає ч.2 ст.546 ЦК України, згідно якої договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Безпосередньо вимоги Закону України «Про аграрні розписки» не містять заборони використовувати фінансові аграрні розписки в якості забезпечення виконання зобов`язань за іншими правочинами.
Статтями 627-628 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 
Згідно до абз.4 ст.1 Закону України «Про аграрні розписки» визначено, що кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала, права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.
Зазначене, в свою чергу, підтверджує наведену вище позицію про похідний характер фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 та спростовує доводи скаржника про те, що відповідач взяв на себе начебто нічим не обумовлене зобов`язання щодо сплати йому 3 500 000, 00 грн, оскільки в силу положення абз.4 ст.1 Закону України «Про аграрні розписки» прийняття на себе певного обов`язку боржником обумовлене тим, що кредитор в свою чергу надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку. 
В іншому випадку, відповідач прийняв би на себе тягар нічим необумовлених зобов`язань, оскільки як вбачається зі змісту фінансової аграрної розписки від 04.03.2020, в останній не зазначено власне саме зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видав кредитору аграрну розписку. В разі визначення фінансової аграрної розписки від 04.03.2020 окремим правочином, ТОВ «Суффле Агро Україна» не набув би статусу кредитора в розумінні статті 1 Закону України «Про аграрні розписки».
Також безпідставними є доводи скаржника про те, що при видачі аграрної розписки на суму вказаної розписки відбулася новація, яка згідно ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України передбачена як одна із підстав для припинення зобов`язання за домовленістю сторін.
Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
Новацію характеризують наступні ознаки: наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання; наявність умови про припинення попереднього зобов`язання; припинення всіх додаткових зобов`язань; виникнення між тими ж особами нового зобов`язання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання.
У випадку новації сторони шляхом заміни предмета чи способу виконання зобов`язання припиняють його і створюють нове.
Таким чином, новація - це угода про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж самими сторонами. Юридичною підставою для зобов`язання, що виникає при новації, є домовленість сторін попередньої угоди про припинення первісного зобов`язання та про виникнення нового, яке за своїм змістом відрізняється від попереднього.
Проаналізувавши зміст умов аграрної розписки та встановивши дійсний зміст правовідносин, які фактично склалися між сторонами, колегія суддів дійшла висновку, що сторони не погоджували зміну/припинення первісного зобов`язання за договором поставки №1300032257 від 01.01.2020. 
Як вже зазначалося вище, аграрна розписка була видана відповідачем в забезпечення виконання зобов`язань за договором поставки №1300032257 від 01.01.2020, укладеним між боржником та кредитором.
Зобов`язання відповідача за аграрною розпискою є акцесорним від зобов`язання за договором поставки, встановлено з метою забезпечення виконання основного зобов`язання за договором поставки, а відтак не може його припиняти.
Як встановлено судами обох інстанцій, відповідачем в період з 13.05.2020 по 29.10.2020 сплачено на рахунок позивача 5 658 612,92 грн за договором №1300032257 від 01.01.2020.
При цьому, суд бере до уваги положення п.4.3. договору поставки, відповідно до якого покупець зобов`язався оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2020 року.
Станом на 31.10.2020 неоплаченим залишився товар за договором поставки на суму 907 253,87 грн, які відповідачем сплачено 17.12.2020 згідно платіжного доручення № 33938.
Відтак, станом на 17.12.2020 зобов`язання відповідача за договором №1300032257 від 01.01.2020 є виконаними в повному обсязі. 
Наведене знайшло свої підтвердження і в діях позивача при зверненні до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського Володимира Євгеновича із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Корвет» грошової суми у розмірі 3 110 880,81 грн, до складу якої позивачем включено: 907 253,87 грн - грошове зобов`язання боржника за Аграрною розпискою;  453 626,94 грн - штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 19 Аграрної розписки, від суми боргу за Аграрною розпискою; 1750000,00 грн - штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 10.3 Аграрної розписки.
Зазначена сума боргу була самостійно визначена ТОВ «Суффле Агро Україна», що підтверджується змістом листа від 08.12.2020 за №1/ар та виконавчим написом нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського Володимира Євгеновича №3115 від 11.12.2020, та не заперечувалась ТОВ «Суффле Агро Україна» при розгляді справи №902/34/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Корвет» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Ясінський Володимир Євгенович, про визнання виконавчого напису нотаріуса №3115 від 11.12.2020 таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів.
Разом з тим, у даній справі позивач наводить вже іншу суму боргу та штрафних санкцій, які на його думку заборгував йому відповідач за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020.
У даному випадку, суд апеляційної інстанції зазначає, що така тактика позивача суперечить принципу venire contra factum proprium («заборони суперечливої поведінки»), відповідно до якого, поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. 
Доктрина «заборони суперечливої поведінки», базується ще на римській максимі - ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини «заборони суперечливої поведінки» знаходиться принцип добросовісності.
Відповідно до п.6 ст.3 Цивільного кодексу України, дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до 31.10.2020 відповідач сплатив всю суму зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020 у розмірі 3 500 000, 00 грн, оскільки сплачені кошти в розмірі 5 658 612,92 грн включають в себе й суму зобов`язання за п.1 фінансової аграрної розписки, а кошти в розмірі 907 253,87 грн є заборгованістю відповідача в межах договору №1300032257 від 01.01.2020 вже не забезпеченого фінансовою аграрною розпискою, оскільки вона є виконаною.
Доказом вказаного слугує акт звіряння розрахунків станом на 31.10.2020 (т.1, а.с.268), складений позивачем, у якому наведено дані про стан розрахунків між позивачем та відповідачем, та в останній графі визначена сума залишку у розмірі 907 253,87 грн станом на 31.10.2020, яку позивач вважає боргом за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020. 
При цьому, позивачем не надано, а матеріали справи не містять окремого акту звіряння розрахунків за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020, що спростовує його власну версію про відокремленість платежів за розпискою. 
Зазначене узгоджується із п.4.3.1. договору №1300032257 від 01.01.2020, згідно якого у разі забезпечення зобов`язань покупця із оплати аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до договору, вважатиметься, що датою оплати товару за даним договором у розмірі зазначеному в аграрній розписці, є дата оплати, зазначена в такій  аграрній розписці. Якщо сума аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та, відповідно, зобов`язань покупця із оплати) за даним договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати. Дане правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок. З метою застосування штрафних санкцій за даним договором до покупця застосовуватимуться початково погоджені строки оплати, зазначені у специфікаціях/додатках до договору або 31 жовтня 2020 року (відповідно до правил, визначених у п.4.3.).
Отже, заборгованість у відповідача в розмірі 907 253,87 грн виникла в результаті не виконання останнім договору №1300032257 від 01.01.2020, а не на підставі Аграрної розписки.
Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 у справі №922/3050/20 вказав, що аграрна розписка не є договором і виникнення застави майбутнього врожаю згідно з аграрною розпискою виникає саме на підставі Закону України «Про аграрні розписки».
Відповідно до ст.13 Закону України «Про аграрні розписки», у разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.
Як вже зазначалося вище, 11.12.2020 з урахуванням умов Аграрної розписки та на підставі Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 7, 13 Закону України «Про аграрні розписки» приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем вчинено виконавчий напис про стягнення з  ТОВ «Агрофірма «Корвет» 907 253,87 грн - грошове зобов`язання боржника за Аграрною розпискою;  453 626,94 грн - штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 19 Аграрної розписки, від суми боргу за Аграрною розпискою; 1750000,00 грн - штраф у розмірі 50 %, відповідно до пункту 10.3 Аграрної розписки.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 11.03.2021 у справі №902/34/21, залишеним без змін Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021, позов ТОВ «Агрофірма «Корвет»  до ТОВ «Суффле Агро Україна» задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11.12.2020 за №3115, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 21.09.2021 у справі №902/34/21 рішення Господарського суду Вінницької області від 11.03.2021 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №902/34/21 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області. 
Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. До таких підстав, крім іншого, відносяться договори та інші правочини.
Зокрема, частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до п.1 Аграрної розписки, остання встановлює безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму у розмірі 3 500 000,00 грн у строк до 20.09.2020.
Разом з тим, згідно п.4.3. договору поставки покупець зобов`язався оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2020 року.
Пунктом 19 Аграрної розписки передбачено, що  у разі невиконання своїх зобов`язань за аграрною розпискою у строк до 31 жовтня 2020 року (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту розписки та не підміняє строку виконання розписки згідно пункту 1) боржник зобов`язується сплатити кредитору штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) % від суми боргу боржника за розпискою станом на кінець банківського дня 31 жовтня 2020 року.
Забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки, визначені в Аграрній розписці щодо безумовної сплати грошових коштів в розмірі 3 500 000,00 грн, виходячи з положень договору та Аграрної розписки, та приписів Закону України «Про аграрні розписки», станом на 31.10.2020 були виконані, позаяк відповідачем на означену дату проведено розрахунки за договором на суму 5 658 612,92 грн.
При цьому, доводи скаржника про те, що суд не врахував, що 3 500 000,00 грн за Фінансовою Аграрною розпискою від 04.03.2020 повинні бути сплаченні одним траншем до 20.09.2020 та що будь-які безготівкові оплати відповідачем на підставі платіжних доручень із зазначенням в них інших підстав платежу, аніж Розписка, не є виконанням аграрної розписки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ні Фінансова Аграрна розписка від 04.03.2020, ні Договір поставки №1300032257 від 01.01.2020 не містять умов щодо порядку розрахунків, які на думку позивача повинен був дотримуватись відповідач. 
При цьому, апеляційний суд зазначає, що оскільки Фінансова Аграрна розписка від 04.03.2020 була видана в якості забезпечення договору №1300032257 від 01.01.2020 усі платежі здійснювались відповідно до умов даного договору та Розписки на банківський рахунок кредитора НОМЕР_2 в АТ «Креді Агріколь Банк». 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем за весь час дії Фінансової Аграрної розписки від 04.03.2020 та при отриманні відповідних платежів за нею, не надсилались відповідачеві будь-які зауваження та роз`яснення щодо того, як необхідно оформлювати такі платежі. 
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено відсутність у відповідача заборгованості, невиконання якої забезпечувалось Аграрною розпискою станом на 31.10.2020, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу, передбаченого п.19. Аграрної розписки. 
Щодо вимоги ТОВ «Суффле Агро Україна» про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Корвет» 1 750 000,00 грн штрафу згідно п.10.3. Аграрної розписки від 04.03.2020, суд зазначає наступне.
Сторонами в п.5 Розписки узгоджено, що в забезпечення виконання зобов`язання за цією Розпискою боржник передає в заставу майбутній врожай зерна, що вирощується на земельних ділянках, ідентифікованих в розписці відповідно (що йменується тут та надалі - майбутній врожай). 
Боржник не вправі без письмової згоди кредитора здійснювати відчуження у будь-який спосіб (шляхом продажу, передачі на реалізацію, обміну тощо) предмету застави до повного виконання зобов`язань за цією Аграрною розпискою. Підписанням даної Аграрної розписки боржник та керівник боржника підтверджують та гарантують, що керівник боржника є особою, якій ввірено майбутній врожай та предмет застави, і яка є попередженою про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо заставленого майна згідно зі ст. 388 Кримінального кодексу України, зокрема, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії.
Пунктом 10 Розписки передбачено, що до 31.10.2020 (включно) зібране зерно в кількості 1000,00 тонн, має бути доставлене на зберігання боржником за власний рахунок на умовах DAP (зерновий склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на наступний склад: ПАТ «Жашківський елеватор», що знаходиться за адресою: 19200 Черкаська обл. м.Жашків вул. Вокзальна, буд.1.
У пункті 10.3. Розписки сторони узгодили, що у випадку порушення боржником вимог пунктів 10, чи 10.1., чи 10.2. Розписки в тому числі зберігання зерна у місцях, не зазначених у пункті 10, ненадання копій складських документів, доступу для огляду зерна, строк оплати за Аграрною розпискою вважатиметься таким, що настав, із можливістю застосування штрафу без обмеження строком «до 31 жовтня 2020 року» згідно пункту 19 розписки. Крім того, боржник зобов`язується сплатити кредитору штраф у розмірі 50% від суми зобов`язання за даною розпискою, що визначена в п.1 розписки. 
ТОВ «Суффле Агро Україна» в позовній заяві посилається на те, що ТОВ «Агрофірма «Корвет» не виконало своїх зобов`язань згідно пункту 10 Аграрної розписки та не поставило заставного майна (1000 тонн кукурудзи) у встановлене місце зберігання - ПрАТ «Жашківський елеватор». Крім того, позивач наголошує, що між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №1000061493 від 08.07.2020, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити 3000 тонн кукурудзи до 30.11.2020  на умовах 19 АР, ПрАТ «Жашківський елеватор». Таким чином, сторони досягли умови про викуп позивачем щонайменше 3000 тонн майбутнього врожаю відповідача і виконання вимог про моніторинг предмету застави (1000 тонн кукурудзи) також мав значення для виконання договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи № 1000061493 від 08.07.2020. Вказані зобов`язання відповідач не виконав, чим допустив неправомірне поводження із заставним майном за Розпискою.
Як встановлено судами обох інстанцій, останнім не укладено договору складського зберігання зерна з ПрАТ «Жашківський елеватор», та відповідно не здійснено поставок на елеватор.
При цьому суд зважає, що заставне майно (майбутній врожай зерна) підлягало поставці на зберігання  ПрАТ «Жашківський елеватор» в строк до 31.10.2020 в забезпечення виконання зобов`язання за Аграрною розпискою від 04.03.2020.
Згідно ст.564 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» та ст.572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про заставу», застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Статтею 29 цього Закону    передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.
Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно до приписів ст.12 Закону України «Про аграрні розписки» аграрні розписки діють до повного їх виконання. Фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок. 
Тобто виконанням фінансової аграрної розписки є факт перерахування грошових коштів на вказаний кредитором банківський рахунок. 
Оскільки, як вже зазначалося вище, відповідачем станом на 31.10.2020 сплачено позивачу 5 658 612,92 грн за договором поставки №1300032257, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що виходячи з розміру зобов`язання за Аграрною розпискою від 04.03.2020 (3 500 000,00 грн), виконання якої забезпечувалось заставою, застава, обумовлена Аграрною розпискою є такою, що припинилась.
З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу, визначеного п.10.3 Фінансової аграрної розписки від 04.03.2020.
При цьому, посилання скаржника на договір купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №1000061493 від 08.07.2020 апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки підставою позовних вимог у даній справі позивачем визначено порушення зобов`язань відповідачем за Аграрною розпискою від 04.03.2020, тоді як означеною Аграрною розпискою забезпечено  виконання зобов`язань за договором поставки № 1300032257 від 01.01.2020.
Щодо доводів апелянта, що Аграрна розписка від 04.03.2020 залишається не виконаною та не погашеною, оскільки не містить відповідного напису «Виконано», то суд зазначає, що відсутність на Аграрній розписці напису «Виконано» станом на день ухвалення рішення в даній справі не може беззаперечно свідчити про її невиконання, позаяк статтею 12 Законом України «Про аграрні розписки», визначено процедуру виконання зобов`язань за аграрними розписками, до якої сторони за Аграрною розпискою від 04.03.2020 ще не перейшли.
Крім того, колегія суддів бере до уваги те, 26.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчук В.В. відкрито виконавче провадження №67274747 по примусовому виконанню виконавчого напису від 11.12.2020 за №3115, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчуком В.В. виконавче провадження №67274747 з примусового виконання виконавчого напису від 11.12.2020 за №3115 закінчено в зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як вбачається, в рамках виконавчого провадження №67274747 по примусовому виконанню виконавчого напису від 11.12.2020 за №3115 19.11.2021 із відповідача у примусовому порядку була стягнута сума у розмірі 3 422 318,89 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними  дорученнями №67274747/1, №67274747/2, №67274747/3 та меморіальним ордером №L1029VUCIR.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що наслідком можливого задоволення позовних вимог у даній судовій справі, є обгрунтовані ризики повторного стягнення коштів за фінансовою аграрною розпискою від 04.03.2020, що в свою чергу є порушенням статті 61 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. 
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування. 
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                     
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.11.21 у справі № 902/698/21  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 04.11.21 у справі № 902/698/21  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття     і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.
4.  Справу №902/698/21  повернути до Господарського суду  Вінницької області.

Повний текст постанови складений "19" січня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.