ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/2592/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Щербака А.А.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 р.   (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі №340/2592/21 за позовом    ОСОБА_1   до   Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-           

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, частково позов задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 17 грудня 2020 р., яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років (фармацевт), зобов`язано  Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1   від 08 грудня 2020 р., врахувавши правовий висновок суду.
Позивачка рішення суду першої інстанції в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову, в апеляційному порядку не оскаржено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Доводи скаржника: позивачка не набула необхідного спеціального стажу на 01.04.2015 (25 років), на 01.01.2016 (25 років 6 місяців) та на 11.10.2017 (26 років 6 місяців) права на пенсію за вислугу років не має; суд дійшов помилкового висновку, що до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пенсію за вислугу років має бути зараховано період навчання в медичному училищі з 01.09.1984 по 02.07.1986. Цей період зараховується до загального трудового стажу. 
У письмовому відзиву на апеляційну скаргу позивачка просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
« ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22). 08 грудня 2020 року звернулася до Управління зі заявою ппро призначення пенсії за вислугу років (фармацевт) (а.с.21). 17 грудня 2020 року відповідач прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви (а.с.6). Підстава - спеціальний стаж не досяг 26 років 6 місяців станом на 01 жовтня 2017 року. Управління встановило, що спеціальний стаж складає 26 років 03 місяці 11 днів, а загальний - 30 років 09 місяців 13 днів (а.с.6-8). З урахуванням відзиву на позов суд зрозумів, що до спеціального стажу не включено період навчання у медичному училищі з 01 вересня 1984 року по 02 липня 1986 року (а.с.66)».
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись приписами частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»,  дійшов висновку про протиправність спірного рішення.
Цією правовою нормою визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. 
Як встановлено судом першої інстанції, позивачка закінчила навчання у медичному училищі 02 липня 1986 року, де навчалась з 01 вересня 1984 року (а.с.59-60). Присвоєно кваліфікацію «фармацевт». Згідно запису трудової книжки зарахована на посаду фармацевта аптеки 01 серпня 1986 року (а.с.61). Зважаючи на те, що позивачка була працевлаштована в межах трьох місяців з дати завершення навчання, цей період підлягає зарахуванню і до спеціального  стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Доводи скаржника в цій частині зводяться до помилкового тлумачення положень постанови Кабінету міністрів України від 04.11.1993 № 909, якою затверджено Перелік  закладів  і   установ   освіти,   охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Натомість, право на зарахування періоду навчання до спеціального стажу визначено безпосередньо Законом України «Про професійно-технічну освіту». 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області - залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від від 28 жовтня 2021 р.    в адміністративній справі №340/2592/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак