ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/2032/21	Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С. 	
Провадження № 22-ц/817/50/22 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року         м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Бершадська Г.В. 
Суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
та представника відповідача 

       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки – ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2021 року (ухвалене суддею Білосевич Г.С., повний текст якого складено 18 жовтня 2021 року) у цивільній справі № 601/2032/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки – ОСОБА_2 до Кременецького медичного фахового коледжу ім. Арсена Річинського про визнання протиправним та скасування наказу Кременецького медичного фахового коледжу №228 від 29.06.2021 «Про право на повторне навчання»,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки – ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом до Кременецького медичного фахового коледжу ім. Арсена Річинського, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Кременецького медичного фахового коледжу імені Арсена Річинського № 228 від 29.06.2021 «Про право на повторне навчання» та зобов`язати Кременецький медичний фаховий коледж імені Арсена Річинського поновити ОСОБА_2 в складі групи студентів у якій вона навчалася на спеціалізації «Лікувальна справа» на державній формі навчання, та встановити для неї індивідуальний графік відпрацювання академічної заборгованості та ліквідації поточної неуспішності з навчальних предметів за 2020 - 2021 навчальний рік.
       Свої вимоги обґрунтовувала тим, що оскаржуваним наказом її доньку ОСОБА_2 залишено на повторне навчання на другому курсі спеціалізації «Лікувальна справа» на державній формі навчання. Вважає даний наказ відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що він виданий із посиланням на п.п.16 -21 спільного наказу МОН України та МОЗ України №325/1350 від 24 червня 1996 року «Про затвердження положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих навчальних закладах», який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства освіти і науки №145/250 від 13.02.2018 року та не містить інших норм закону, якими передбачена підстава для залишення студентки ОСОБА_2 на повторне навчання. Відповідач залишив неповнолітню ОСОБА_2 на повторне навчання без погодження зі службою у справах неповнолітніх місцевого органу виконавчої влади та органом студентського самоврядування. Відповідачу було відомо на час прийняття оскаржуваного наказу про те, що ОСОБА_2 хворіє, і саме через це у неї виникла заборгованість по навчальних дисциплінах. Навчальний заклад не розглянув питання про можливість надання студенці ОСОБА_2 можливості встановлення індивідуального графіку відпрацювання академічної заборгованості та ліквідації поточної неуспішності з навчальних предметів за 2020 - 2021 навчальний рік. Питання про надання студенту права на повторне навчання вирішується завідувачем відділення за заявою студента до початку відповідного семестру і оформляється наказом директора, однак донька такої заяви не писала і з батьками неповнолітньої ОСОБА_2 відповідач таких своїх дій не обговорював. Донька дійсно хворіла, тому і виникла академічна заборгованість по результатах навчання, але відповідач замість того, щоб встановити для студентки ОСОБА_2 індивідуальний графік складання екзаменів (іспитів) для ліквідації академічної заборгованості, прийняв поспішний та протиправний наказ, яким фактично позбавив ОСОБА_2 можливості навчатися разом із однолітками, ліквідувати вчасно академічну заборгованість, тим самим грубо порушив її право на освіту. Окрім того, оскаржуваний наказ не надавався для ознайомлення студентці ОСОБА_2 , не надсилався на її адресу чи адресу батьків. Про існування такого наказу позивачці стало відомо від третіх осіб тільки 10 серпня 2021 року. 
       Рішенням Кременецького районного суду від 11.10.2021 року в задоволенні позову відмовлено.
       Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги посилаючись на його незаконність.
       Апелянт зіслалась на доводи, якими обґрунтовувала позовні вимоги та вважає, що медичний коледж реалізуючи право на залишення студентки ОСОБА_2 на повторне навчання не надав їй можливості перед цим за індивідуальним графіком відпрацювати академічну заборгованість та ліквідувати поточну неуспішність за 2020-2021 навчальний рік, до вирішення питання підійшов формально, без забезпечення справедливого балансу між інтересами навчального закладу та захисту прав студента.
       У відзиві на апеляційну скарги Кременецький медичний фаховий коледж зазначив, що твердження позивачки про те, що наказ №228 від 29.06.2021 року “Про повторне навчання” виданий без законних підстав, оскільки спільний наказ МОН України та МОЗ України №325/1350 від 24 червня 1996 року «Про затвердження положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих навчальних закладах» втратив чинність на підставі Наказу Міністерства освіти і науки №145/250 від 13.02.2018 року не відповідають дійсності тому що листом МОН України №1/9-257 від 23.074.2018 року дозволено керуватись вказаним наказом в частині, що не суперечить ЗУ “Про вищу освіту” та ЗУ “Про освіту”. Іншого наказу ще не має і вступники 2019 року підпадають під дію ЗУ “Про вищу освіту”. Видання спірного наказу не підлягає погодженню з органами студентського самоврядування та зі службою у справах неповнолітніх місцевого органу виконавчої влади; таке погодження необхідне лише при відрахуванні та поновленні на навчання здобувачів вищої освіти. Заявниця стверджує що донька хворіє, однак на адресу закладу надійшла належної форми (затвердженої наказом МОЗ №110 від 23.11.2012 року) довідка про тимчасову непрацездатність за період з 17.11.2020 року по 23.11.2020 року. Наказ про повторне навчання виданий після отримання заяви від батька 18.06.2021 року з проханням вирішити питання про подальше навчання його дочки. Пізніше, 16.07.2021 року батько звертався до дирекції з заявою, в якій вимагав видати документи про закінчення другого курсу і отримання свідоцтва про закінчення середньої базової освіти. Навчальний заклад надавав можливість ОСОБА_2 відпрацювати заборгованість (наказ №7 від 06.01.2021 року), однак вона на віпрацювання не приходила. Копія спірного наказу направлялась на адресу батька неповнолітньої рекомендованим листом, оскільки ОСОБА_2 занять не відвідувала. Згідно Положення про організацію освітнього процесу студенту, який має дві заборгованості дозволяється ліквідувати їх до початку наступного семестру; студент, який має три і більше заборгованостей відраховується з навчального закладу. ОСОБА_2 за 1 семестр 2020-2021 навчального року допустила 9 заборгованостей і їй було дозволено їх ліквідувати, однак вона їх не ліквідувала і їй знову було продовжено цей термін, тому твердження апелянта, що коледж порушив право ОСОБА_2 на освіту не відповідає дійсності, а навпаки пішов на зустріч видавши наказ про повторне навчання на другому курсі.
        ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки, тому суд вважає можливим розглядати справу в її відсутності.
       Представник Кременецького медичного фахового коледжу ім. Арсена Річинського апеляційної скарги не визнала та пояснила, що стандартами освіти зі спеціальності “медсестринство” куди входить і спеціалізація “лікувальна справа” передбачена лише очна форма навчання, заочна форма навчання за індивідуальним планом не передбачена, а тому вимоги позивачки про поновлення її дочки на навчання в групі, в якій вона навчалася раніше за відсутності її на заняттях 9 місяців є неможливим. Коледж звертався у службу в службу у справах неповнолітніх для надання згоди на відрахування ОСОБА_2 та ще п`яти студентів з навчального закладу, однак служба такої згоди не надала і з врахуванням наявності річної академічної заборгованості та заяви батька було видано оскаржуваний наказ. Всі керівники навчальних закладів зобов`язані інформувати службу у справах неповнолітніх та правоохоронні органи про тривалу відсутність на заняттях неповнолітніх дітей, що ними і було зроблено. ОСОБА_2 надавалась можливість ліквідувати заборгованість за 1 семестр, однак вона її не ліквідувала і тому не була переведена на наступний семестр того ж навчального року.
       Копія наказу про повторне навчання була направлена на адресу батька неповнолітньої ОСОБА_2 рекомендованим листом, оскільки сама студентка була відсутня на заняттях. Студент, який має три і більше заборгованостей відраховується з навчального закладу. Студентка ОСОБА_2 за 1 семестр 2020-2021 навчального року допустила дев`ять заборгованостей і їй було дозволено їх ліквідувати. До початку наступного навчального семестру студентка ОСОБА_2 заборгованостей не ліквідувала, і їй було цей термін продовжено. ОСОБА_2 не подала до коледжу документів встановленої форми про те, що вона була непрацездатна з 17.02. по 30.05.2021 року, тобто часто хворіла. Не дивлячись на це було видано наказ про повторне навчання на другому курсі. Заочна форма навчання в медичних навчальних закладах не передбачена, тому просить відмовити у задоволенні вказаного позову в повному обсязі. 
       Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши маиеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 навчалась в Кременецькому медичному фаховому коледжі ім. А.Річинського на другому курсі спеціалізація «Лікувальна справа» на державній формі навчання.
       Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
       Згідно довідки № 155 від 09.12.2020 ОСОБА_2 знаходилась під спостереженням в лікаря ЗПСМ АЗПСМ м. Почаїв та неодноразово зверталась з приводу захворювань.
       Згідно довідки про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу № 84 від 09.12.2020, ОСОБА_2 з 17.11.2020 по 23.11.2020 звільнена від занять у зв`язку із захворюванням. 
       Наказом Кременецького медичного фахового коледжу ім. А.Річинського № 7 від 06.01.2021 «Про переведення на наступний семестр 2020-2021 навчального року», студентці ОСОБА_2 , яка має заборгованість оголошено догану та дозволено ліквідувати до 25.01.2021 року ( анатомія – іспит; укр. мова, БЖД, біологія, ОЕТ, фізіологія, пат. морфологія, мед. психологія, догляд за хворими, фізвиховання, а також 52 год. пропусків занять без поважних причин.
        ОСОБА_2 вказаної заборгованості не ліквідувала.
       Згідно повідомлення директора Кременецького медичного фахового коледжу ім. А.Річинського Мазура П.Є., що адресовано начальнику Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 25.03.2021 слідує, що неповнолітня студентка другого курсу спеціалізації «Лікувальна справа» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з невідомих причин не відвідує навчальний заклад. Станом на 25.03.2021 у студентки академічна заборгованість з 9 навчальних дисциплін та 50 год пропусків занять без поважних причин.
       18 червня 2021 року ОСОБА_4 звертався до директора Кременецького медичного фахового коледжу з проханням у найкоротші терміни знайти повне порозуміння із його донькою ОСОБА_2 , студенткою 2 курсу, та вжити усіх заходів щодо надання можливості ліквідувати заборгованість по предметах та продовжити навчання у коледжі. 
       Наказом Кременецького медичного фахового коледжу ім. А.Річинського № 238 від 29.06.2021 «Про право на повторне навчання», студентці ОСОБА_2 надано право на повторне навчання з 01.09.2021 на другому курсі спеціалізації «Лікувальна справа» на державній формі навчання. Заступнику директора з навчальної роботи ОСОБА_5 перезарахувати студентці ОСОБА_2 предмети, з яких за результатами підсумкового контролю вона мала оцінку «добре» та «зараховано». З наказом ознайомити під розписку ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , всіх викладачів та студентів усно, копію наказу надіслати ОСОБА_4 .. У наказі вказано, що до директора коледжу поступила заява від ОСОБА_4 з проханням не відраховувати його дочку, студентку ІІ курсу ОСОБА_2 з коледжу за допущену заборгованість з 9 предметів за 1 семестр 2020-2021 навчального року і відсутність на заняттях у другому семестрі з 17 лютого по 30 травня 2021 року, у зв`язку із чим має заборгованість з 18 предметів. В своїй заяві ОСОБА_4 вказує, що його дочка ОСОБА_2 з листопада 2020 року постійно хворіє. Свої слова ОСОБА_4 підтверджує копіями медичних довідок з лікувальних закладів. Вказаний наказ згідно супровідного листа за № 93 від 30.06.2021 дирекцією Кременецького медичного фахового коледжу ім. А.Річинського надіслано ОСОБА_4 для ознайомлення.
       В наказі є посилання на пункти 16-21 спільного наказу МОН України та МОЗ України №325/1350 від 24.06.1996 року.
       Відповідно до п.п. 16-18 «Положення про академічні відпустки та повторне навчання в вищих закладах освіти», яким відповідач керувався на підставі листа Міністерства освіти і науки України № 1/9-257 від 23.04.2018, підставою для надання студентам права на повторне навчання може бути невиконання ним до початку екзаменаційної сесії навчального плану поточного семестру з поважних причин, підтверджених відповідними документами (через тривалі захворювання, пов`язані, зокрема, з епідеміями; часті захворювання (понад один місяць за семестр); службові відрядження; складні сімейні обставини, зокрема, необхідність догляду за членами сім`ї тощо). Довідки про захворювання студента під час семестру завіряються в лікувально-профілактичній установі, яка його обслуговує, і подаються до вищого закладу освіти протягом тижня після закінчення лікування. Питання про надання студенту права на повторне навчання вирішується ректором (директором) вищого закладу освіти за поданням декана факультету (завідувача відділення) до початку відповідного семестру і оформляється відповідним наказом. Повторне навчання здійснюється з початку семестру, навчальний план якого студент не виконав.         Згідно листа Міністерства освіти і науки України керівникам закладів вищої освіти роз`яснено, що на виконання частини 5 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до законодавства Міністерством освіти і науки України і Міністерством охорони здоров`я наказом від 13 лютого 2018 року № 145/250 було скасовано спільний наказ МОН і МОЗ від 06 червня 1996 року № 191/153 «Про затвердження Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24 червня 1996 року за № 325/1350. Міністерством було розроблено проект наказу «Про затвердження Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також надання їм академічної відпустки», який після погодження із Державною регуляторною службою України буде направлено на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України. До набуття чинності зазначеним актом просять керівників закладів вищої освіти тимчасово керуватись нормами Положення про академічні відпустки та повторне навчання в частині, що не суперечить Законам України «Про вищу освіту» та «Про освіту».
       Згідно запиту на отримання публічної інформації від 16.07.2021, ОСОБА_4 звертався до Кременецького медичного фахового коледжу ім. А.Річинського із проханням надати йому свідоцтво і атестат про закінчення середньої базової освіти, та як його донька ОСОБА_2 навчається у даному коледжі та є студенткою другого курсу.        
       Згідно повідомлення Державного підприємства «Інфоресурс» від 19.08.2021, відомості про свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти, видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти відсутні.
       Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності порушення відповідачем прав неповнолітньої ОСОБА_2 , оскільки вона не виконувала обов`язків студента та вимог освітньої програми. 
       Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Згідно статті 28 Закону України “Про вищу освіту” коледж відноситься до закладів вищої освіти.
       Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про вищу освіту» заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання.
       На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку для кожного здобувача вищої освіти розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани на кожний навчальний рік. Індивідуальний навчальний план формується за результатами особистого вибору здобувачем вищої освіти дисциплін в обсязі, не меншому за встановлений цим Законом, з урахуванням вимог освітньої програми щодо вивчення її обов`язкових компонентів. Індивідуальний навчальний план є обов`язковим для виконання здобувачем вищої освіти.
       Згідно статті 63 вказаного закону особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану), дотримуватись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.
       Згідно п. 11 ст. 1 ЗУ «Про освіту» індивідуальний навчальний план - документ, що визначає послідовність, форму і темп засвоєння здобувачем освіти освітніх компонентів освітньої програми з метою реалізації його індивідуальної освітньої траєкторії та розробляється закладом освіти у взаємодії із здобувачем освіти за наявності необхідних для цього ресурсів.
       Відповідно до частини 1, 2 статті 46 ЗУ “Про вищу освіту” невиконання індивідуального навчального плану є підставою для відрахування здобувача освіти. Здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти.
       Відповідно до частини 3 статті 34 ЗУ “Про вищу освіту” керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень відраховує з закладу вищої освіти та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом.
       Вимоги позивачки зводяться до того, що оскаржуваний наказ порушує права неповнолітньої ОСОБА_2 тому що залишення на повторне навчання не передбачено та батько неповнолітньої просив поновити дочку на третьому курсі для навчання разом з одногрупниками, надавши можливість ліквідувати заборгованість за два семестри.
       Встановивши, що переведення на наступний семестр та наступний курс має місце після виконання навчального плану та здачі екзаменів і заліків за попередні семестри ,а також враховуючи наявність академічної заборгованості у ОСОБА_2 за перший семестр 2020-2021 навчального року з 9 предметів та за другий семестр також з 9 предметів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог про зобов`язання навчального закладу поновити ОСОБА_2 на третьому курсі закладу.
       Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Залишення ОСОБА_2 на повторне навчання не порушує прав неповнолітньої ОСОБА_2 , а навпаки надає їй право та можливість на здобуття обраної нею освіти у зв`язку з допущеною нею значною заборгованостю та невиконанням навчального плану. 
       Надання права на повторне навчання не є відрахуванням з навчального закладу, а тому не потребує погодження з органами студентського самоврядування та службою у справах неповнолітніх.
       Відсутність на заняттях з поважних причин у зв`язку з захворюваннями не звільняє студента від виконання навчальної програми для здобуття знань та навиків по спеціальності.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
       Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
        Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
       Згідно частини 7 статті 141 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача , звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.
       Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 22 лютого 2022 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.
Судді:                                                                        Гірський Б.О.
                                                                               Хома М.В.