СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року                                        м. Харків                        Справа № 922/4015/21  

          Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М. , суддя  Хачатрян В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" (вх. №3861 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі № 922/4015/21
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-Г, прим. 261, код ЄДРПОУ 33784216),
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" (62103, Харківська область, м. Богодухів, пров. Харківській, 6, код ЄДРПОУ 36537542),
про  стягнення 207 095,00 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВ "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" (позивач) про стягнення з ТОВ "Богодухівський молзавод" (відповідач) збитків, завданих майну позивача, в розмірі 207 095,00 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. №27281 від 18.11.2021.
В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 03.09.2020 за адресою м. Київ, вул. Дніпровська Набережна сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу MAN TGL 12.180 н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який є працівником ТОВ  «БОГОДУХІВСЬКИЙ МОЛЗАВОД», в результаті якої було пошкоджено (збито) рекламну конструкцію (РК), що належить ТОВ  «ЕКО XXI СТОЛІТТЯ», яка розміщена за адресою м. Київ. Дніпровська набережна, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 серії ДПР18 № 102603.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі №922/4015/21 в позові відмовлено повністю.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з обставини недоведеності належними доказами вини ОСОБА_1 , який є працівником ТОВ  «БОГОДУХІВСЬКИЙ МОЛЗАВОД», у  спричиненні дорожньо – транспортної пригоди 03.09.2020, в результаті якої було пошкоджено (збито) рекламну конструкцію (РК), що належить ТОВ  ЕКО XXI СТОЛІТТЯ, яка розміщена за адресою м. Київ. Дніпровська набережна. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в поновму обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги позивач вказує, що факт не притягнення  працівника ТОВ  «БОГОДУХІВСЬКИЙ МОЛЗАВОД» ОСОБА_1   до відповідальності на підставі судового рішення, не свідчить про відсутність вини даної особи у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди 03.09.2020 в результаті якої було пошкоджено (збито) рекламну конструкцію (РК), що належить «ТОВ  ЕКО XXI СТОЛІТТЯ», що свідчить про наявність підстав для стягнення збитків з відповідача.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" на рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі №922/4015/21; відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" про розгляд справи №922/4015/21 у судовому засіданні з повідомленням та викликом сторін; постановлено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" на рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі №922/4015/21 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи; відповідачу встановлено строк - не пізніше 15-ти днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4015/21.
Відповідна ухвала суду отримана представником позивача-04.01.2022, представником відповідача-30.12.2021.
05.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" та законність  рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі № 922/4015/21.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставині спору.
Звертаючись з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" зазначає, що 03.09.2020 за адресою м. Київ, вул. Дніпровська Набережна сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу MAN TGL 12.180 н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який є працівником ТОВ  «БОГОДУХІВСЬКИЙ МОЛЗАВОД», в результаті якої було пошкоджено (збито) рекламну конструкцію (РК), що належить ТОВ  ЕКО XXI СТОЛІТТЯ, яка розміщена за адресою м. Київ. Дніпровська набережна, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 серії ДПР18 № 102603.
Позивач вказує, що Постановою Богодухівського районного суду Харківської області №613/1269/20 від 07.04.2021 р чітко встановлено та визнано доведеним як факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , діями якого було порушено вимоги п.  12.3, п.  13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУнАП. а саме: згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2020 серії ДПР18 № 102603, ОСОБА_1 03.09.2020 о 02 год. 32 хв. в м. Києві на вул. Дніпровська набережна, 8А, АЗС «ОККО» керував автомобілем марки MAN TGL 12180 д.н.з. НОМЕР_1 , паркуючись, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду білборд, поваливши його на землю.
Згідно з нормою ч. 1  ст. 1172 ЦК України  юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Мотивуючи право звернення позивача до суду, останній посилається на завдання збитків особою – ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП був у трудових відносинах з позивачем і який, на думку позивача, є винним у їх заподіянні.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.
За приписами ч. ч. 1,2  ст. 22 ЦК України  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).
Відповідно до  ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди.
За змістом частин першої та другої  статті 1166 Цивільного кодексу України  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Виходячи з наведеного та в силу  ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування, а враховуючи предмет розгляду справи та обставини, що підлягають встановленню саме позивач має довести вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та завданні збитків позивачу.
Колегія суддів погоджується з аргументом апелянта, що у відповідному спорі сам по собі факт не притягнення  винної особи  у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди  до відповідальності на підставі судового рішення, не виключає вину даної особи як елементу складу правопорушення для стягнення збитків в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.225 Господарського кодексу України.
В  той же час, обов`язковим є доведення на підставі належних доказів факт наявності вини особи у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди, як то складений відповідно до положень законодавства протокол про адміністративне правопорушення або судове рішення, у якому було б встановлено відповідні обставини.
Колегія суддів зазначає, що у постанові Богодухівського районного суду Харківської області №613/1269/20 від 19.11.2020, встановлено, що
-Згідно ч. 1  ст. 256 КУпАП  у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
-Відповідно до положеньст.278  КУпАП, посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
-Згідно  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
-Згідно  ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників, уповноважених на складання протоколу належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.
-В порушення  ст. 256 КУпАП  та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої  Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором зазначено, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду Білборд, при цьому не зазначено, хто є власником даного об`єкту та яку шкоду йому спричинено.
-Згідно п. 10 Розділу ІІ Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої  Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, якщо внаслідок вчинення адміністративного правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.
Також відповідно до положень п.6 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої  Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. 
Однак в порушення даної норми протокол про адміністративне правопорушення заповнено інспектором не розбірливим почерком.
- в матеріалах справи наявні письмові пояснення особи , який викладені на спеціальному бланку, однак даний бланк не містить відомостей щодо посадової особи, яка відібрала пояснення.
-вказане вище позбавляє суд можливості повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи та винести обґрунтовану постанову.".
19.11. 2020 постановою Богодухівського районного суду Харківської області адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за  ст. 124 КУпАП  було повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення.
Відтак, Богодухівським районним судом Харківської області у постанові від 19.11.2020 №613/1269/20 надано правову оцінку протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 102603 від 03.09.2020, та встановлено його невідповідність законодавству та неможливість врахування в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Щодо посилань позивача на зміст постанови Богодухівського районного суду Харківської області №613/1269/20 від 07.04.2021 колегія суддів зазначає про таке.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
Відповідно до частини 6  статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як свідчать матеріали справи, постановою Богодухівського районного суду Харківської області №613/1269/20 від 07.04.2021 закрито провадження по адміністративній справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за статтями  124,  122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення   у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
При цьому, як встановлено вище  постановою 19.11.2020 постановою Богодухівського районного суду Харківської області у цій справі адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за  ст. 124 КУпАП  було повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення.
Варто зазначити, що в постанові Богодухівського районного суду Харківської області №613/1269/20 від 07.04.2021 не міститься правової оцінки протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 102603 від 03.09.2020 та жодного встановленого факту про наявність вини ОСОБА_1 у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди.
Отже, у вищезазначених постановах судом не встановленого факту про наявність вини ОСОБА_1 у спричиненні дорожньо - транспортної пригоди.
При цьому, ураховуючи вищезазначені висновки, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 102603 від 03.09.2020, на який посилається позивач, не є належними та допустимими доказами скоєння ДТП саме з вини водія відповідача – ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, всупереч доводам апелянта, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що матеріали господарської справи не містять доказів скоєння ДТП саме з вини водія відповідача – ОСОБА_1 , як обов`язкової підстави для задоволення позовної вимоги згідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.04.2019 у справі №335/8507/16-ц, у постанові від 16.04.2019 у справі №927/623/18, від 19.08.2019 у справі №335/8507/16-ц.
Відтак, висновок Господарського суду Харківської області про недоведеність підстав для стягнення збитків в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.225 Господарського кодексу України, та задоволення позовних вимог є законним.
У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі № 922/4015/21 має бути залишене без змін.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями  13,  74,  76-79,  126,  129,  269, п.1 ч.1 ст.275,  276,  282,  284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі № 922/4015/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено   21.02.2022 

Головуючий суддя                                                                    В.В. Россолов

Суддя                                                                                           М.М. Слободін  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян