ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року                                           Справа № 906/808/15 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. ,  суддя Гудак А.В. 
секретар судового засідання Ткач Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі № 906/808/15 (суддя Машевська О.П., повний текст рішення складено 11.08.2015 р.)  
за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" (правонаступник у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор") 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"
про стягнення 3 124 314, 79 грн
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - Борсученко Р.В.;
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" 3 124 314, 79 грн боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором овердрафту № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р. щодо повернення кредитних коштів. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст. ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1015, 1054 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі №906/808/15 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 619 000 грн непогашеного овердрафту; 41 338, 14 грн процентів; 8 374,72 грн пені за несвоєчасну сплату процентів; 328 191, 26 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту; 244 846, 03 грн 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом; 6 251, 69 грн 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами; 616 839, 14 грн інфляційного збільшення заборгованості за овердрафтом; 18 333, 87 грн інфляційного збільшення заборгованості за процентами. Відмовлено у стягненні 165 633, 57 грн процентів, 16 464, 06 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 23 952, 33 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9 182, 22 грн 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами, 25 907, 76 грн інфляційного збільшення заборгованості за процентами. Стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 57 663, 48 грн.
Судове рішення мотивоване тим, що відповідач  порушив свої зобов`язання за договором овердрафту № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р. щодо повернення кредитних коштів, тому, здійснивши перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що в ході розгляду справи апелянтом було подано клопотання про призначення судової експертизи, яке мотивоване тим, що провівши контррозрахунок нарахованих позивачем інфляційних нарахувань, що викладені позивачем у п. 7 розрахунку суми заборгованості, у вигляді таблиці, відповідач виявив розбіжності. Дана різниця виникла у зв`язку з тим, що позивач застосував невірну формулу розрахунку інфляційних втрат (порядок розрахунків апелянта вказаний в клопотанні, яке наявне в матеріалах справи). Виявлені помилки при первинному обрахунку заявлених позивачем сум, дають змогу ставити під сумнів правильності інших нарахувань, що здійсненні позивачем. У зв`язку із цим, єдиним вірним способом захисту інтересів відповідача у справі буде проведення всіх розрахунків спеціалістом - судовим експертом, що має необхідний обсяг спеціальних знань. Судом першої інстанції було неправомірно відмовлено в задоволені клопотання про призначення у справі судової експертизи, чим порушено право відповідача на захист.
Скаржник вказує, що місцевим господарським судом було стягнуто з відповідача 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом. Зазначає, що судом у справі № 906/806/15 прийнято рішення, яким відмовлено банку в стягненні 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі № 906/808/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  Позивач зазначає, що дослідивши подані ним докази, перевіривши їх відповідність умовам договору та додаткам до нього, врахувавши інформацію, що міститься в наданих позивачем виписках руху коштів, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними доказами, а також відсутності потреби у спеціальних знаннях та необхідності проведення експертизи. До того ж, ухвалою суду від 23.06.2015 р. відповідача було зобов`язано провести звірку розрахунків з позивачем, однак вказані вимоги протягом двох місяців відповідачем не виконано. Отже, рішення суду у справі винесене на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи, досліджено всі докази та їх відповідність обставинам. В судовому засіданні позивачем доведено розмір заборгованості шляхом надання первинних документів, перевірки розрахунків та їх відповідності первинним документам (випискам з особових рахунків), якими підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем. Всі документи, необхідні для вирішення справи були надані разом з позовною заявою, в справі знаходяться належним чином посвідчені копії, оригінали надавались для огляду в судовому засіданні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. у справі №906/808/15 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Забавській С.М. На вирішення судової експертизи у справі № 906/808/15 поставлено наступні питання:
- яка сума заборгованості, розрахована відповідно до умов кредитного договору № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., наявна у ТОВ "Юнік Фарма" за заявлений у позові період, із розшифровкою складових боргу ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" щодо погашення суми основного боргу перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті процентів за користування кредитом перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті пені за несвоєчасне погашення суми основного боргу перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів за кредит перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. про зупинення апеляційного провадження (судді: Огороднік К.М. - головуючий, Тимошенко О.М., Коломис В.В.), з урахуванням ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 р. про виправлення описки, апеляційне провадження у справі №906/808/15 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 р. касаційну скаргу ПАТ "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" задоволено. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. про зупинення провадження у справі № 906/808/15 скасовано. Справу № 906/808/15 передано на розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.
Суд касаційної інстанції зазначив, що зупиняючи провадження у справі, апеляційний господарський суд не обґрунтував доцільність призначення та проведення судової економічної експертизи, не зазначив які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при розгляді цієї справи. Колегія суддів Вищого господарського суду України поважав неправильним висновок апеляційного господарського суду про необхідність зупинення провадження у справі та вважав, що у суду було достатньо матеріалів для самостійного встановлення обставин та дослідження питань, поставлених перед експертом.

Після повернення матеріалів оскарження ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. по справі № 906/808/15, її було витребувано у експерта листом № 906/808/15 /6998/15 від 02.12.2015 р.

11.12.2015 р. на адресу апеляційного суду надійшов лист від 09.12.2015 р. від судового експерта, в якому експерт зазначила, що на виконання вимог листа № 906/808/15/6998/15 від 02.12.2015 р. нею направлено справу № 906/808/15 до Рівненського апеляційного господарського суду, яку було отримано апеляційним судом разом із листом від 09.12.2015 р.

23.01.2017 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшов висновок судового експерта Забавської С.М. від 12.01.2017 р. № 1, зроблений у справі № 906/808/15. 

Ухвалою Рівненського  апеляційного господарського суду від 05.12.2017 р. провадження у справі № 906/808/15 зупинено до вирішення Господарським судом міста Києва та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/19179/17 за позовом ТзОВ "Юнік Фарма" до ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та ПАТ "Банк "Київська Русь" про визнання недійсним договору № UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купіль-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 р. та за зустрічним позовом ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до ТзОВ "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відкладено вирішення клопотань позивача та ТзОВ "Фінансова компанія" Кредит Фактор" про заміну позивача у справі на його правонаступника - ТзОВ "Фінансова компанія" Кредит Фактор" до поновлення провадження у даній справі.

Відповідно до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018 р. "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду передана справа №906/808/15 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В., суддя Бучинська Г.Б.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 р. апеляційну скарга прийнято до провадження у новому складі суду.

02.11.2021 р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Верховного Суду від 20.10.2021 р. у справі № 910/19179/17 за позовом ТзОВ "Юнік Фарма" до ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та ПАТ "Банк "Київська Русь" про визнання недійсним договору № UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купіль-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 року та за зустрічним позовом ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до ТзОВ "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.11.2021 р. № 01-04/999 у зв`язку із перебуванням у відпустці  судді - члена колегії по справі № 906/808/15 - Бучинської Г.Б. у період з 08.11.2021 р.  по 26.11.2021 р.  включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. п. 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі № 906/808/15.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі № 906/808/15 у новому складі суду.  Поновлено провадження у справі № 906/808/15 та призначено судове засідання на 23.12.2021 р. об 14:10 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" надіслало до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 р. здійснено заміну позивача у справі - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит Фактор".
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 р. розгляд скарги відкладено на 12.01.2022 р. о 15:00 год. Зобов`язано відповідача надати суду докази направлення на адресу ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" копії клопотання про витребування оригіналів документів (банківських виписок, меморіальних ордерів, тощо), на підставі яких обґрунтовані позовні вимоги у даній справі. Зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" надати суду письмові пояснення щодо клопотання відповідача про витребування у товариства оригіналів документів (банківських виписок, меморіальних ордерів, тощо) на підставі яких обґрунтовані позовні вимоги у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" надіслало до суду клопотання в якому, посилаючись на положення ст. ст. 42, 46, 73-81, 91, 169, 170 ГПК України, просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" для огляду в судовому засіданні у справі № 906/808/15 оригінали документів на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі:
- оригінал договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком;
- оригінал меморіального (их) ордеру (ів) про видачу кредиту на виконання умов договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком;
- оригінали банківських виписок на паперових носіях, які у відповідності до законодавства формувались та створювались на виконання умов договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком за період з 12.11.2013 р. (дата укладання договору) по 29.05.2015 р. (дата звернення з позовом до суду).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" надіслало до суду письмові пояснення щодо клопотання про витребування документів, в яких, посилаючись на положення ст. ст. 42, 80, 81, 236 ГПК України, вказує, що протягом розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано усі необхідні для розгляду справи документи зі сторони позивача, на підставі документів, поданих зі сторони позивача було проведено судову економічну експертизу у справі. Таким чином, товариство припускає, що усі первинні документи у справі вже було проаналізовано відповідним фахівцем. ТОВ "Юнік Фарма" не було заявлено заперечень щодо достовірності наданих документів, з огляду на що можливо вважати, що клопотання про витребування документів є лише проявом недобросовісних дій зі сторони відповідача, спрямованих на затягування процесу розгляду даної справи. Також зазначає, що наразі в матеріалах справи вже наявні докази, якими беззаперечно підтверджується факт видачі кредитних коштів за кредитним договором, а також і власне суми існуючої заборгованості. ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" заперечує доводи апеляційної скарги, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити в силі, розгляд справи провести без його повноважного представника.

Розглянувши в судовому засіданні 12.01.2022 р. клопотання відповідача про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" для огляду в судовому засіданні у справі № 906/808/15 оригіналів документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 81 ГПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) унормовано питання витребування доказів. Зокрема, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ст. 81 ГПК України у клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини перша, третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі - відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

Як встановлено апеляційним судом, на підтвердження надання ТОВ "Юнік Фарма", як позичальнику кредиту, позивачем було надано суду виписки по особовому рахунку відповідача (т. 1, а. с. 44-67, т. 3 а. с. 9-113) та розрахунок, в якому відображено заборгованість відповідача за договором.
Колегія суддів вказує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Відповідно до пунктів 61, 62, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.
Тобто, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що до матеріалів даної справи надано необхідні для її розгляду документи, на підставі яких можна встановити обставини, що входять до предмету доказування, та на підставі яких, в тому числі, було проведено судову економічну експертизу у справі.
Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання відповідача про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" для огляду в судовому засіданні оригіналів документів на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Окрім того, в матеріалах справи міститься копія договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком, оригінал якого був оглянутий судом першої інстанції при розгляді справи, про що свідчить відмітка суду на договорі.
Також аналізуючи подане відповідачем клопотання про витребування доказів, судом апеляційної інстанції встановлено, що воно не в повній мірі відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, оскільки відповідачем не обґрунтовано заходів, яких відповідач вживав для отримання цих доказів самостійно.

В судовому засіданні 12.01.2022 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Представник позивача в судове засідання 12.01.2022 р. не з`явився, про день, час та місце судового розгляду позивач повідомлявся належним чином.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, клопотання позивача про розгляд справи без його участі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 12.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (позичальник) був укладений договір № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком (надалі за текстом - договір овердрафту), відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику  овердрафт, а позичальник зобов`язався  погасити заборгованість  за овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами  згідно з договором. Овердрафт  надається шляхом сплати протягом операційного дня з поточного рахунку позичальника № 26001137847001 розрахункових документів на суму, що перевищує залишок  на рахунку в межах ліміту овердрафту на наступних умовах:
- п. 2.1.1. ліміт овердрафту - 1 860 000 грн, відповідно до договору про внесення змін від 03.02.2014 р. до договору овердрафту , - ліміт овердрафту - 1 619 000 грн;
- п. 2.1.2. строк дії ліміту овердрафту, відповідно до договору про внесення змін від 04.09.2014 р. до договору овердрафту, - з 04.09.2014 р. по 03.11.2014 р. включно (а. с. 20);
- п. 2.1.3. кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом - 11.11.2014 р. включно;
- п. 2.1.4. тип процентної ставки за договором - згідно договору про внесення змін від 24.02.2014 р. до договору овердрафту  - фіксована;
- п. 2.1.5. процентна ставка за договором - згідно договору про внесення змін від 24.02.2014 р. до договору овердрафту - 25 % процентів річних (а. с. 16).
Умови та порядок надання та повернення овердрафту, нарахування та сплата процентів, винагорода банку  сторони обумовили у розділі 3 договору овердрафту, відповідно до п. 3.1. якого зазначено,  що овердрафт надається банком  позичальнику  шляхом сплати з рахунку протягом операційного дня розрахункових документів позичальника на суму, що перевищує  залишок  на рахунку, в межах встановленого договором ліміту овердрафту.
Нарахування процентів за користування  овердрафтом  проводиться банком з дня  виникнення дебетового сальдо на рахунку  до дати  кінцевого  терміну  погашення заборгованості за овердрафтом,  зазначеної в п. 2.1.3. договору в порядку,  визначеному договором (п. 3.4. договору овердрафту).
Проценти нараховуються з дня  початку користування кредитними коштами в межах строку дії ліміту овердрафту  до дня, що передує дню виникнення кредитового  чи нульового сальдо  на рахунку, за фактичну кількість днів користування  овердрафтом  на суму  щоденного залишку  фактичної заборгованості за овердрафтом за методом факт/360 виходячи з фактичної кількості  днів  у місяці та 360 днів у році) (п. 3.4.2. договору овердрафту).
Черговість виконання зобов`язань позичальника сторони обумовили у п. 3.7. договору овердрафту.
Умови забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором сторони визначили у розділі 4 договору овердрафту та договорі про внесення змін до договору № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. від 26.05.2014 р. (а. с. 18).
Обов`язки та права банку, обов`язки та права позичальника, обставини непереборної сили (форс-мажор) сторони визначили у розділах 5-7 договору овердрафту.
Відповідальність сторін сторони передбачили у розділі 8 договору овердрафту, відповідно до п. 8.1. якого у разі порушення строку дії ліміту овердрафту та/або сплати позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової  ставки Національного банку України від суми  простроченого платежу, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення.
У п. 8.2. договору овердрафту зазначено, що у випадку порушення позичальникопм кінцевого терміну  погашення заборгованості за овердрафтом, встановленого п. 2.1.3. договору, позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості  за овердрафтом, нарахованим процентами згідно з договором з урахуванням  встановленого індексу інфляції, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми, за весь час прострочення.
Строк дії договору овердрафту, відповідно до п. 10.1., - з моменту підписання та до повного його виконання.

В матеріалах справи міститься договір від 02.12.2013 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2. договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 02.12.2013 р. по 30.12.2013 р. включно." (т. 1 а. с. 13).

В матеріалах справи міститься договір від 03.01.2014 р. про внесення змін до договору № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2. договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 03.01.2014 р. по 30.01.2014 р. включно." (т. 1 а. с. 14).

В матеріалах справи міститься договір від 03.02.2014 р. про внесення змін і доповнень до договору № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1. договору "Предмет Договору" викладено в наступній редакції: "ліміт Овердрафту - 1 619 000", п. 2.1.2 договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 03.02.2014 р. по 28.02.2014 р. включно." (т. 1 а. с. 15).

В матеріалах справи міститься договір від 24.02.2014 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2 договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 24.02.2014 р. по 24.04.2014 р. включно", 2.1.5 договору викладено в наступній редакції: "процентна ставка - 25 % (двадцять п`ять) процентів річних." (т. 1 а. с. 16).

В матеріалах справи міститься договір від 25.04.2014 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2. договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 25.04.2014 р. по 23.06.2014 р. включно." (т. 1 а. с. 17).

В матеріалах справи міститься договір від 25.04.2014 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2. договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 04.09.2014 р. по 03.11.2014 р. включно." (т. 1 а. с. 20).

В матеріалах справи міститься договір від 07.07.2014 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., відповідно до якого п. 2.1.2. договору викладено в наступній редакції: "строк дії ліміту Овердрафту - з 07.07.2014 р. по 04.09.2014 р. включно." (т. 1 а. с. 19).

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання перед відповідачем підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку (т. 1, а. с. 44-67, т. 3 а. с. 9-113).

Відповідно до висновку судового експерта Забавської С.М. від 12.01.2017 р. № 1, зробленого у справі № 906/808/15, документально підтверджується, що відповідно до умов договору № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. у ТОВ "Юнік Фарма" за заявлений у позові період наявна заборгованість на загальну суму 3 210 718, 90 грн, у тому числі: заборгованість щодо погашення основного боргу - в сумі 1 619 000 грн, заборгованість по сплаті процентів за користування Овердрафтом - в сумі 206 971, 71 грн, пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за порушення строків повернення Овердрафту - в сумі 352143,59 грн, пеня у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України за несвоєчасну сплату процентів - в сумі 24 838, 78 грн, 30 % річних за несвоєчасне повернення Овердрафту - в сумі 244 846, 03 грн, 30 % річних за несвоєчасну сплату процентів за користування Овердрафтом - в сумі 15 433, 91 грн, інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасним поверненням Овердрафту - в сумі 710 741 грн, інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом - в сумі 36 743, 87 грн.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для стягнення 3 124 314, 79 грн заборгованості за договором № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р. Спір у даній справі виник з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором.

Суд першої інстанції в ході розгляду справи, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором, самостійно здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

ТОВ "Юнік Фарма" в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про призначення у справі судової експертизи, виявлені помилки при первинному обрахунку заявлених позивачем сум надають підстави для сумніву щодо правильності інших нарахувань, що здійсненні позивачем.

Враховуючи те, що вирішення даного питання потребувало спеціальних знань, суд апеляційної інстанції ухвалою від 22.09.2015 р. призначив у даній справі судову економічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Забавській С.М.
На вирішення судової експертизи у справі № 906/808/15  поставлено наступні питання:
- яка сума заборгованості, розрахована відповідно до умов кредитного договору № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р., наявна у ТОВ "Юнік Фарма" за заявлений у позові період, із розшифровкою складових боргу ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" щодо погашення суми основного боргу перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті процентів за користування кредитом перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті пені за несвоєчасне погашення суми основного боргу перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?
- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів за кредит перед ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 41/2013-Ю про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ?

Відповідно до висновку судового експерта Забавської С.М. від 12.01.2017 р. № 1, складеного за результатами проведення судової експертизи, відповідно до умов договору №41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. у ТОВ "Юнік Фарма" за заявлений у позові період наявна заборгованість на загальну суму 3 210 718, 90 грн, у тому числі: заборгованість щодо погашення основного боргу в сумі 1 619 000 грн; заборгованість по сплаті процентів за користування Овердрафтом в сумі 206 971, 71 грн; пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за порушення строків повернення Овердрафту в сумі 352 143, 59 грн; пеня у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України за несвоєчасну сплату процентів - в сумі 24 838, 78 грн, 30 % річних за несвоєчасне повернення Овердрафту в сумі 244 846, 03 грн; 30 % річних за несвоєчасну сплату процентів за користування Овердрафтом в сумі 15 433, 91 грн; інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасним поверненням Овердрафту - в сумі 710 741 грн; інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом - в сумі 36 743, 87 грн.

Колегія суддів вказує, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 ГПК України).
Відповідно до положень ч. ч. 1-4, 6-8 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, призначення експертизи судом є правом суду та можливо лише за наявності сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів, тобто, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.
За визначенням ст. 73 ГПК України експертний висновок є письмовим доказом у справі. Експертний висновок - це письмове викладення експертом відомостей про обставини, що мають значення для справи, встановлені експертом на підставі його спеціальних знань і отриманих у результаті проведеного дослідження матеріалів справи, яке ґрунтується на сформульованому в ухвалі суду про призначення експертизи завданні.
У результаті дослідження та оцінки експертного висновку суд може визнати його: а) повним та обґрунтованим і покласти в основу рішення; б) неповним або не досить зрозумілим і призначити додаткову експертизу; в) таким, що викликає сумніви у правильності висновку, і призначити повторну експертизу; г) не погоджуючись із висновком експерта, не враховувати його у винесенні рішення, постановити рішення на підставі інших доказів.
Оцінюючи наданий висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що він відповідає вимогам ГПК України і не викликає сумніву у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження матеріалів справи, висновки чіткі, логічні, послідовні і відповідають фактичним обставинам справи, а також не були спростовані відповідачем жодними іншими належними і допустимими доказами у справі.

Щодо доводів представника відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, складений за результатом оцінки копій документів (виписок по особовому рахунку), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. п. 1.2.3. п. 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5  (у редакції, чинній на момент проведення експертизи), основними видами (підвидами) експертизи є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.
Згідно п. 3.3 розділу ІІІ Інструкції (у редакції, чинній на момент проведення експертизи) разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять вихідні дані для вирішення поставлених питань. Такими документами можуть бути прибуткові та видаткові накладні, податкові накладні, ордери, звіти матеріально відповідальних осіб, картки складського обліку, касові книжки, матеріали інвентаризації, акти ревізій, табелі, наряди, акти приймання виконаних робіт, трудові договори, розрахункові платіжні відомості, виписки банку, платіжні доручення і вимоги, договори про матеріальну відповідальність, накопичувальні (оборотні) відомості, журнали-ордери, меморіальні ордери за балансовими рахунками, головні книги, реєстри податкових накладних, податкові декларації, баланси та інші первинні і зведені документи бухгалтерського та податкового обліку і звітності. Для проведення дослідження необхідно надати оригінали документів або належним чином завірені їх якісні копії.
Тобто із вказаного можна дійти висновку, що судова економічна експертиза проводиться експертом як за оригіналами документів так і за належним чином завіреними їх якісними копіями, тому доводи відповідача, що висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, складений за результатом оцінки копій документів суд вважає безпідставними.
При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 32 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017 р.) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Згідно ст. 36 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017 р.) письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.
В матеріалах справи містяться копії засвідчених позивачем виписок по особових рахунках ТОВ "Юнік Фарма" № НОМЕР_1 з 03.09.2014 р. по 10.06.2015 р. (т. 1, а. с. 44-67), № 26001137847001 з 12.11.2013 р. по 17.09.2014 р., № 2607990001 з 29.11.2013 р. по 12.11.2014 р. (т. 3. а. с. 9-113), які досліджувалися судовим експертом, що підтверджує дотримання експертом вимог п. 3.3 розділу ІІІ Інструкції (у редакції, чинній на момент проведення експертизи).

Посилання представника відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що експертом досліджувалися виписки по особових рахунках позичальника, які (особові рахунки), відрізняються від тих, які вказані у договорі та які витребовувалися експертом для дослідження, колегія суддів вважає безпідставним, враховуючи наступне.
Згідно умов договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю, на його виконання Банком було відкрито позичальнику особові рахунки № 26001137847001, № НОМЕР_2 (сплата процентів).
Відповідно до листа ПАТ "Банк "Київська Русь" від 01.09.2016 р. № 4538/42 (т. 3, а. с. 8), на підставі договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю для обліку заборгованості ТОВ "Юнік Фарма" були відкриті наступні балансові рахунки: № НОМЕР_1 – рахунок обліку строкової заборгованості за основним боргом; № НОМЕР_3 – рахунок обліку простроченої заборгованості за основним боргом; № НОМЕР_2 – рахунок обліку строкової заборгованості за нарахованими відсотками; № 2069591484 – рахунок обліку простроченої заборгованості за нарахованими відсотками.
Згідно висновку експертизи від 12.01.2017 р. № 1, при проведенні експертизи експертом були дослідженні: договір від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю та додаткові угоди до нього, розрахунок заборгованості за договором, виписки по особових рахунках ТОВ "Юнік Фарма"  № НОМЕР_1 за період з 31.10.2014 р. по 04.11.2014 р. (т. 1, а. с. 21), № 2067890291 за 04.112014 р. ( т. 1, а. с. 22), № 26001137847001 з 03.09.2014 р. по 10.06.2015 р. (т. 1, а. с. 44 на 23 арк.), № 26001137847001 з 12.11.2013 р. по 30.04.2015 р., надані ТОВ "Юнік Фарма", № 26001137847001 з 12.11.2013 р. по 17.09.2014 р., надані ПАТ "Банк "Київська Русь", № 2607990001 з 29.11.2013 р. по 12.11.2014 р., надані ПАТ "Банк "Київська Русь".
З огляду на викладене, колегій суддів вважає, що судовим експертом були дослідженні необхідні для проведення судової експертизи виписки по особових рахунках позичальника згідно умов договору від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю, тому доводи скаржника в цій частині суд не приймає до уваги.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, беручи до уваги висновок судової експертизи від 12.01.2017 р. № 1, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 1 619 000 грн - заборгованості за договором № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р., суд вказує слідуюче.
Відповідно до ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, передбачених цією статтею, зокрема  договорів.
За своїм змістом укладений між сторонами договір про надання овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. підпадає під правове регулювання кредитного договору передбаченого параграфом 2 глави 71 ЦК України.
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено апеляційним судом, п. 2.1 договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику Овердрафт, а позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з договором.
Відповідно до умов договору від 03.02.2014 р. про внесення змін і доповнень до договору № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. ліміт Овердрафту встановлено в сумі 1 619 000 грн  з 03.02.2014 р. (т. 1 а. с. 15). Строк дії ліміту овердрафту закінчився 03.11.2014 р. включно, а кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом - 11.11.2014 р. включно.

Враховуючи те, що відповідач не виконав своїх договірні зобов`язань належним чином, у зв`язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з повернення тіла кредиту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення з відповідача 1 619 000 грн заборгованості є обгрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача  206 971, 72 грн - процентів за користування кредитом згідно умов договору № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р. за період з 30.09.2014 р. по 14.05.2015 р., суд вказує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник  зобов`язується  сплатити кредитору відсотки за користування кредитом.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна  ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно частини 2 цієї статті, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Так, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України питання порядку сплати процентів за кредитним договором визначаються в договорі.

Як встановлено апеляційним судом, умови нарахування процентів за користування грошовими коштами зазначені у п. 2.1 договору, а саме: від 1 до 3 календарних днів включно - 14 % річних; від 4 до 7 календарних днів включно - 15 % річних; від 8 до 14 календарних днів включно - 16 % річних; від 15 до 21 календарних днів включно - 17 % річних; від 22 до 30 календарних днів включно - 18 % річних; з 24.02.2014 р. процентна ставка - 25 % річних.
Ліміт овердрафту - 1 860 000 грн, з 03.02.2014 р. ліміт овердрафту встановлено в сумі 1619000 грн. Кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом - 11.11.2014 р. Тип процентної ставки - фіксована.
У п. 3.4. договору овердрафту, сторони обумовили, що нарахування процентів за користування овердрафтом  проводиться банком з дня виникнення дебетового сальдо на рахунку до дати кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, зазначеної в п. 2.1.3 договору в порядку, визначеному договором.
У п. п. 3.4.1. договору овердрафту, сторони обумовили, що проценти за користування овердрафтом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця до передостаннього робочого дня поточного місяця включно, а також в день настання кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, визначений в п. 2.1.3 договору.
У п. п. 3.4.2. договору овердрафту сторони обумовили, що  проценти нараховуються з дня початку користування кредитними коштами в межах строку дії ліміту овердрафту до дня, що передує дню виникнення кредитового чи нульового сальдо  на рахунку, за фактичну кількість днів користування овердрафтом на суму щоденного залишку фактичної заборгованості за овердрафтом за методом факт/360 виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році).
Тобто, за умовами розділу 3 договору № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р., днем початку користування кредитними коштами в межах строку дії ліміту овердрафту є перший день утворення дебетового сальдо на рахунку, днем закінчення - день, в який заборгованість за овердрафтом сплачено в повному обсязі (день утворення нульового або кредитового сальдо на рахунку). Нарахування процентів за користування овердрафтом проводиться банком з дня виникнення дебетового сальдо на рахунку до дати кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом. Проценти за користування овердрафтом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця, а також в день настання кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом. Проценти нараховуються з дня початку користування кредитними коштами в межах строку дії ліміту овердрафту до дня, що передує дню виникнення кредитного чи нульового сальдо на рахунку, за фактичну кількість днів користування овердрафтом на суму щоденного залишку фактичної заборгованості за овердрафтом за методом факт/360 (виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році).

Перевіривши розрахунок заявленого до стягнення розміру процентів за користування кредитом в сумі 206 971, 72 грн, беручи до уваги висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, суд апеляційної інстанції зазначає, що заборгованість ТОВ "Юнік Фарма" по сплаті процентів за користування кредитом за договором № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р. за заявлений у позові період документально підтверджується в сумі 206 971,71 грн., а тому позов в  цій частині підлягає задоволенню. В стягнення 0,01 грн процентів за користування кредитом слід відмовити. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що право нарахування процентів за користування овердрафтом у позивача існувало виключно по 11.11.2014 р. - день настання кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, визначений в п. 2.1.3 договору, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним з врахуванням п. п. 3.4.2. договору овердрафту, а також того, що відповідно до умов договору кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом - це день, у який позичальник має остаточно погасити заборгованість за овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з договором. Після настання кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом встановлення наступних строків дії ліміту овердрафту не здійснюється (п. 1.5. договору). Однак, як свідчать матеріали справи кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом (11.11.2014 р.) не настав, оскільки позичальник не погасив наявну у нього заборгованість за овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з умовами договору, що також підтверджується договорами від 02.12.2013 р., від 03.01.2014 р., від 03.02.2014 р., від 24.02.2014 р., від 25.04.2014 р.,  07.07.2014 р. про внесення змін до договору №41/2013-Ю від 12.11.2013 р., відповідно до яких сторони змінювали строк дії ліміту Овердрафту.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 24 838, 78 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 31.10.2014 р. по 14.05.2015 р. та 352 143, 59 грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 04.11.2014 р. по 14.05.2015 р. згідно умов договору № 41/2013-Ю від 12.11.2013 р., суд вказує наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до п. 2.1.3 договору, кінцевий термін повернення суми отриманого Овердрафту - 11.11.2014 р. У випадку порушення строку дії ліміту Овердрафту, відповідно до п. 8.1. договору, позичальник сплачує банку пеню за порушення строку дії ліміту овердрафту та/або  сплати процентів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені з порушенням періоду нарахування, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України.
Виходячи із змісту ч. 6 ст. 232 ГК України, судом прийнято до уваги, що період нарахуванням пені у календарних днях не повинен перевищувати 183 дні. При цьому, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Перевіривши здійснений позивачем та судом першої інстанції розрахунок пені за несвоєчасну сплату процентів, апеляційний суд встановив, що обґрунтованим розміром є:
- проценти в сумі 27 996, 47 грн нараховані за період з 30.09.2014 р. по 30.10.2014 р. включно, перший день прострочення - 31.10.2014 р., пеня з 31.10.2014 р. по 01.05.2015 р. (183 дні) становить 5 567, 85 грн;
- відсотки в сумі 13 491,67 грн нараховані за період з 31.10.2014 р. по 11.11.2014 р. включно, при цьому 11.11.2014 р. сплачено відповідачем 150 грн, тому залишок становить 13341,67 грн; перший день прострочення із цієї суми - 12.11.2014 р., пеня з 12.11.2014 р. по  13.05.2015 р. (183 дні) становить 2 806, 87 грн.
З огляду на викладене, за несвоєчасну сплату процентів обґрунтованою до стягнення є пеня в сумі 8 374,72 грн, в стягненні 16 464, 06 грн судом першої інстанції правомірно відмовлено.

Перевіривши здійснений позивачем та судом першої інстанції розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту, апеляційний суд встановив, що обґрунтованим її розміром, виходячи із суми  кредиту 1 619 000 грн за період з 04.11.2014 р. по 05.05.2015 р. (183 дні) є сума 328 191, 26 грн, в стягненні 23 952, 33 грн судом першої інстанції правомірно відмовлено.

При цьому, апеляційний господарський суд вказує, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).
Так, у висновку судової експертизи від 12.01.2017 р. № 1, вказано, що відповідно до умов договору № 41/2013-Ю про надання Овердрафту за поточним рахунком від 12.11.2013 р. у ТОВ "Юнік Фарма" за заявлений у позові період наявна заборгованість по пені за порушення строків повернення Овердрафту в сумі 352 143, 59 грн та по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 24 838, 78 грн.
Тобто, у висновку експертизи від 12.01.2017 р. № 1 досліджувалося питання наявності заборгованості по пені за порушення строків повернення Овердрафту та пені за несвоєчасну сплату процентів за Овердрафтом саме за заявлений у позові період, тобто більше шести місяців.
В свою чергу, суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта не можуть бути питання права. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правомірним є нарахування пені за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, в якій експертом встановлено заборгованість відповідача по пені за порушення строків повернення Овердрафту в сумі 352 143, 59 грн та по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 24 838, 78 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 244 846, 03 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості, суд вказує наступне.
Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовується за наявності порушення будь-якого грошового зобов`язання.
У п. 8.2. договору овердрафту сторони погодили інший розмір річних - 30 (тридцять) процентів річних. При цьому, нарахування останніх пов`язується з такими підставами:  у випадку порушення позичальником кінцевого терміну погашення заборгованості овердрафтом, встановленого у п. 2.1.3 договору, позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості за овердрафтом, нарахованим процентами згідно з договором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми, за весь за час прострочення.
Перевіривши заявлений до стягнення розмір 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості овердрафтом в розмірі 244 846, 03 грн за період з 12.11.2014 р. по 14.05.2015 р. із суми заборгованості в розмірі 1 619 000 грн, беручи до уваги висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, суд апеляційної інстанції вважає, що останній є обґрунтованим, тому заявлена позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 15 433, 91 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами, суд вказує наступне.
Суд першої інстанції, перевіривши заявлений до стягнення розмір 30 % за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами в сумі 15 433, 91 грн за період з 12.11.2014 р. по 14.05.2015 р. із суми 190 107, 14 грн,  встановив, що останній є обґрунтованим в сумі 6 251, 69 грн за період з 12.11.2014 р. по 14.05.2015 р. із суми заборгованості за процентами в сумі 41 338,14 грн. В стягненні 30 % річних в сумі 9 182, 22 грн судом першої інстанції  відмовлено.
Одночасно, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення 30 % за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами в сумі 15 433,91 грн, оскільки умовами договору передбачено право банку на стягнення процентів річних від простроченої суми, що розцінено судом як суми кредиту, а не відсотків за ним. А тому в позові про стягнення 15 433, 91 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.
До такого висновку також дійшов суд під час розгляду справи № 906/806/15 за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" про стягнення 7 121 940, 03 грн заборгованості за кредитним договором № 13/2014-Ю від 03.07.2014 р. Доводи скаржника під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в цій частині знайшли своє підтвердження.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача 6 251,69 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.
При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, в якій експертом встановлено заборгованість відповідача в сумі 15 433,91 грн - 30 % річних за порушення терміну погашення заборгованості за процентами, оскільки, як вказувалося вище, умовами договору передбачено право банку на стягнення процентів річних від простроченої суми, що розцінено судом як суми кредиту, а не відсотків за ним.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 616 839, 14 грн - інфляційних втрат по заборгованості по овердрафту та 44 241, 63 грн - інфляційних втрат по заборгованості по процентам, суд вказує наступне.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція.
Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в наступному розмірі 44 241,63 грн - за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.11.2014 р. по 14.05.2015 р. та 616 839,14 грн - за несвоєчасне повернення кредиту за період з 12.11.2014 р. по 14.05.2015 р.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем за несвоєчасне повернення овердрафту за період  грудень  2014 р. -  квітень 2015 р. із загальної суми заборгованості 1 619 000 грн, суд апеляційної інстанції, беручи до уваги висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, враховуючи межі позовних вимог, дійшов висновку, що задоволенню підлягає сума інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі - 616 839,14 грн.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем за несвоєчасну сплату процентів  за період  грудень  2014 р. -  квітень 2015 р. із загальної суми заборгованості за процентами, суд апеляційної інстанції, беручи до уваги висновок експертизи від 12.01.2017 р. № 1, вважає, що обґрунтованою до стягнення є сума інфляційних втрат в сумі 36 743, 87 грн. В решті позову про стягнення інфляційних втрат по заборгованості по процентам  слід відмовити. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про порушення господарським судом першої інстанції норм ст. 41 ГПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції), колегія суддів приймає до уваги те, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 р. у даній справі призначено судову економічну експертизу та в матеріалах справи наявний висновок судового експерта Забавської С.М. від 12.01.2017 р. № 1, складений за результатами проведення судової експертизи.

Також суд апеляційної інстанції вказує, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/19179/17 за позовом ТзОВ "Юнік Фарма" до ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та ПАТ "Банк "Київська Русь" про визнання недійсним договору № UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купіль-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 року та за зустрічним позовом ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до ТзОВ "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю, який є підставою для стягнення коштів у даній справі № 906/808/15.  
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 р. у справі № 910/19179/17 в задоволенні зустрічного позову ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до ТзОВ "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю - відмовлено. Господарський суд міста Києва вказав, що позивачем (за зустрічним позовом) не надано суду доказів на підтвердження факту надання відповідачу (за зустрічним позовом) кредиту за кредитними договорами, в тому числі за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю. Наявність договору № EA-2017-07-28-00017-c/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 р. не є доказом надання кредиту відповідачу (за зустрічним позовом). За таких обставин, враховуючи відсутність доказів надання відповідачу (за зустрічним позовом) кредиту за кредитними договорами, суд дійшов висновку, що права позивача (за зустрічним позовом), за захистом яких він звернувся до суду не порушені відповідачем (за зустрічним позовом), а тому в зустрічному позові слід відмовити. Рішення суду в цій частині не оскаржувалося.
Постановою Верховного Суду від 20.10.2021 р. рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 р. у справі № 910/19179/17, якими було в первісному позові ТОВ "Юнік Фарма" та у зустрічному позові Фінансової компанії відмовлено повністю (в частині вимог первісного позову, враховуючи межі апеляційного перегляду справи) - залишено без змін.
Посилання представника відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що судовим рішення у справі № 910/19179/17 було відмовлено в позові ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до ТзОВ "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю, суд вважає безпідставним, оскільки, як встановлено апеляційним господарським судом, підставою для відмови в задоволенні позову стало те, що  ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" не надано суду доказів на підтвердження факту надання ТзОВ "Юнік Фарма" кредиту за кредитними договорами, в тому числі за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю, а наявність договору № EA-2017-07-28-00017-c/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 р. не є доказом надання кредиту.
Разом з тим, у межах даної справи № 906/808/15 позивачем надано до матеріалів справи докази, на підставі яких суд може встановити наявність обставин (фактів), що входять до предмету доказування у справі, зокрема, щодо надання кредиту за договором від 12.11.2013 р. № 41/2013-Ю та виконання його умов сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі № 906/808/15 частковому скасуванню, з викладом пунктів 1, 2, 3, 4 резолютивної частини рішення в редакції резолютивної частини даної постанови.

Щодо розподілу судового збору.
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент вирішення справи в суді першої інстанції) передбачено, що від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції) судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Із загальної ціни позову 3 124 314, 63 грн в дохід Державного бюджету України підлягав сплаті судовий збір в розмірі 62 486, 30 грн, що становить 2 % ціни позову. Позов задоволено на загальну суму  - 3 060 966, 73 грн. Відповідно в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 61 219, 33 грн.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги згідно ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" – задоволити частково.
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 06.08.2015 р. у справі №906/808/15 змінити.
Викласти пункти 1, 2, 3, 4 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:
"1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (11701, Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вулиця Шевченка, будинок 19, код ЄДРПОУ 30600896)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" (01010, м. Київ, вул. Левандовська, 3В, код ЄДРПОУ 39826848):
- 1 619 000, 00 грн - заборгованості за договором овердрафту;
-  206 971, 71 грн - заборгованості по сплаті процентів за користування договором;
-  8 374,72 грн  - пені за несвоєчасну сплату процентів за договором;
-  328 191, 26 грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту за договором;
- 244 846, 03 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за договором;
- 616 839, 14 грн - інфляційного збільшення заборгованості за договором;
- 36 743,87 грн - інфляційного збільшення заборгованості за процентами.
3. Відмовити у стягненні 0, 01 грн - заборгованості по сплаті процентів за користування договором, 16 464, 06 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 23 952, 33 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 15 433, 91 грн - 30 % річних за порушення кінцевого терміну погашення заборгованості за процентами та 7 497,76 грн інфляційного збільшення заборгованості за процентами.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (11701, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вулиця Шевченка, буд. 19, код ЄДРПОУ 30600896) в дохід Державного бюджету України  (доходний рахунок 312 142 067 8300 2, МФО 811 039, банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області, одержувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), 220300 01, код ЄДРПОУ суду 034 999 16 код одержувача 38035726, код судового збору 0349916) - судовий збір у розмірі 61 219, 33 грн ".
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" (01010, м. Київ, вул. Левандовська, 3В, код ЄДРПОУ 39826848) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (11701, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вулиця Шевченка, буд. 19, код ЄДРПОУ 30600896) 624, 86 грн - судового збору за розгляд апеляційної скарги.
4. Доручити видачу судових наказів Господарському суду Житомирської області.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.
6. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.
Повний текст постанови складено 18 січня 2022р

Головуючий  суддя                                                                      Олексюк Г.Є. 

        Суддя                                                                                              Петухов М.Г.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.