Справа № 308/3626/21

Закарпатський апеляційний суд

                 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника – адвоката Готри В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/460/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021.
       Цією постановою:
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу адміністратором ресторану «Камелот», що проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 425 грн.
       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 051005 від 08.03.2021 та постанови судді від 07.06.2021  вбачається, що 08.03.2021 о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 , дозволила працювати ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою Ужгородський район с.Кам`яниця, де відбувалось весілля на якому перебувало близько 50 чоловік, чим порушила постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021.
       Не погоджуючись з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, вказує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять її вину. Просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з не доведеністю її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Крім того, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено конкретної норми нормативного акту, що була нею порушена, та такий протокол не дає підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.
       У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, як такого, що пропущений нею з поважних причини. Зазначає, що суд розглянув справу у її відсутності, а копію винесеної щодо неї постанови від 07.06.2021 надіслав на її адресу тільки 24.06.2021, яку вона отримала 27.07.2021, що підтверджується інформацію про рух поштового відправлення. 
В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 , її захисник - адвокат Готра В.В. просить врахувати, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за порушення, яке ставиться їй у провину. Вказує на, що ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора готелю, який є структурним підрозділом готельно-ресторанного комплексу «Камелот». 

-2-

Згідно посадової інструкції у обов`язки ОСОБА_1 входить виключно організація роботи готелю. В той час посадовою особою, яка відповідає за роботу ресторану є адміністратор ОСОБА_3 , що підтверджується наказом №4 від 15.09.2017. 
       Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Готри В.В., який підтримав доводи доповненої апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що доповнена апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи щодо неї, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 07.06.2021, в матеріалах справи відсутні.
       З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
       Відповідно до  ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання  Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
       Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської 

-3-

гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
       Визнаючи ОСОБА_1 виннною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суддя суду першої інстанції всупереч вимогам ст.ст.245,247,251,252,280 цього Кодексу, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
       Відповідно до приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
       Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
       За приписами ч.1 ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
       Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 цього Кодексу більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
       Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; 

-4-

нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 051005, від 08.03.2021, ОСОБА_1 08.03.2021 о 22 год. 50 хв., дозволила працювати ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою Ужгородський район с.Кам`яниця, де відбувалось весілля на якому перебувало близько 50 чоловік, чим порушила п.2 п.п.14 постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021.
       Проте, пункт 2 підпункту 14 вказаної постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021 не встановлює відповідальності за дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 на, що суд не звернув уваги.
       Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.
       Суд першої інстанції на вказане порушення вимог закону уваги не звернув та встановив в діях ОСОБА_1 порушення постанови Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021. Так, у постанові суду міститься посилання на постанову Кабінету Міністрів України №104, від 17.02.2021, однак посилання на даний нормативно-правовий акт є загальним, а посилання на конкретний пункт зазначеної постанови який порушила ОСОБА_1 , відсутнє.
       Протокол про адміністративне правопорушення – це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності його вимогам ст.256 КУпАП.
       Апеляційним судом встановлено, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 051005 від 08.03.2021, не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме не містить конкретного, чіткого та зрозумілого формулювання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з посиланням на пункт та підпункти постанови Кабінету Міністрів Ураїни №104, від 17.02.2021, які порушила ОСОБА_1 .
       В той же час, апеляційний суд констатує, що в доданих до протоколу матеріалах відсутні докази щодо приймання рестораном відвідувачів у день події, жодних письмових доказів з цього приводу, пояснень відвідувачів, свідків до матеріалів справи не долучено.
       До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Марковича В., який посадовою особою не підписаний.
       З наявних у справі пояснень ОСОБА_1 також не вбачається, що ресторан саме у день складання протоколу приймав відвідувачів. 
       Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені будь-які докази, які б поза розумним сумнівом доводили обставини, зазначені у протоколі. Будь-які фото або відеозаписи матеріали справи також не містять.
В судовому засіданні апеляційного суду, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Готрою В.В. надано наказ №7 від 20.12.2019, згідно якого ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП ОСОБА_5 та працює на посаді адміністратора готелю, який є структурним підрозділом готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Згідно посадової індукції, в обов`язки адміністратора готелю ОСОБА_1 входить виключно організація роботи готелю. В той же час, будь-яких інших доказів, що на ОСОБА_1 роботодавцем 

-5-

покладений обов`язок відповідати за роботу ресторану, матеріали справи не містять. Ні посадовою інструкцією, ні наказом про прийняття на роботу на ОСОБА_1 не покладено відповідальності за роботу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
Більше того, стороною захисту також надано докази, що у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є структурним підрозділом готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснює свою господарську діяльність інший суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_6 . Згідно наданих апеляційному суду доказів - наказу №4 від 15.09.2017 та посадової інструкції, відповідальним за роботу ресторану є найманий працівник - ОСОБА_3 , який у даному закладі обіймає посаду адміністратора ресторану з 15.09.2017. 
       З огляду на зазначене, апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, яке ставиться їй у вину є обґрунтованими.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП адміністративного правопорушення, про доведеність її вини в скоєнні даного правопорушення, є таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та наявних у матеріалах справи доказах.
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30. 05. 2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), в яких ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу».
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП адміністративного правопорушення, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність складу даного адміністративного правопорушення визнаються обґрунтованими.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

-6-

       Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021 щодо притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: