УХВАЛА

09 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 640/17351/19
адміністративне провадження № К/9901/46363/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Жука А.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу        ОСОБА_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від             29 листопада 2021 року
у справі №640/17351/19
за позовом ОСОБА_1 
до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва
треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2021 року у задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2021 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача - залишено без задоволення.
15 листопада 2021 року позивачем було подано до суду апеляційної інстанції заяву про виправлення описки у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року, шляхом внесення відомостей про те, що в обґрунтування скарги апелянт зазначив про очевидну ознаку протиправності, а саме факт застосування рішенням КДКА м.Києва від 09 липня 2019 року №151 виду покарання (позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю), який не передбачено нормою Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI, яка встановлює відповідальність за інкриміноване адвокату ОСОБА_1 правопорушення у вигляді систематичного порушення правил адвокатської етики.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року.
Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції скаржник подав касаційну скаргу, в якій просить визнати необґрунтованою та протиправною ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року та спрямувати справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №640/17351/19 залишено без руху у зв`язку з відсутності документа про сплату судового збору, а також для уточнення вимог касаційної скарги. Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
05 січня 2022 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, в якому на усунення недоліків касаційної скарги в частині необхідності уточнення вимог касаційної скарги, вимоги касаційної скарги викладено скаржником в новій редакції. Також скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке фактично обґрунтоване протиправністю та незаконністю оскаржуваної ухвали. 
Згідно з наказом Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 листопада 2021 року № 84-к суддя-доповідач перебувала у відпустці з 28 грудня 2021 року по 28 січня 2022 року.
31 січня 2022 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшла заява про відвід судді Касаційного адміністративного суду Калашніковою О.В., в якій скаржник зазначає, що суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікова О.В. підлягає відводу від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  06 жовтня 2021 року у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення.
Відповідно до наказу від 25 січня 2022 року №13-кв суддя Жук А.В. перебував у відпустці з 31 січня 2022 року по 04 лютого 2022 року розгляд заяви про відвід відбувся по виходу судді.
Ухвалою Верховного Суду заяву про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В.  визнано необґрунтованим. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової О.В. у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  06 жовтня 2021 року у справі №640/17351/19 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Верховний Суд ухвалою від 08 лютого 2022 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової Олени Володимирівни у справі №640/17351/19.
Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
Проте матеріали касаційної скарги, а також подане скаржником клопотання про відстрочення сплати судового збору не містять достатніх обставин і відповідних доказів щодо майнового стану скаржника чи інших передбачених наведеною вище законодавчою нормою підстав для звільнення від сплати судового збору.
В той же час, заявником не зазначено жодного з умов для звільнення від сплати судового збору.
Отже, для можливості звільнення скаржника від сплати судового збору, заявнику необхідно було б надати докази, які свідчать про його майновий стан за попередній календарний рік, а також докази про відсутність в нього інших джерел доходів.
З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов`язком сторони, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати є неприпустимим.
Отже, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не в повному обсязі  усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.
Частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частини сьомої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги  матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ :
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 О.В. Калашнікова  	
          	 А.В. Жук  Ж.М. Мельник-Томенко