ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2021 р.                                Справа № 910/21454/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                      Місюк О.П.
за участю 
представників:           позивача - Невмержицький В.П.
                                   відповідача - Пішковцій О.В.
                                   третьої особи на стороні відповідача - Стоян М.М.
                                   третьої особи на стороні позивача - не з`явилися
                                   ДВС - не з`явилися
розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 (повний текст складено 14.09.2021)
за скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021 "На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України"
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 (повний текст складено 14.09.2021)
за скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021 "На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України"
у справі №910/21454/17 (суддя - Котков О.В.)
за позовом ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/21454/17 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. заборгованість по кредиту в сумі 12500000,00 доларів США, заборгованість за неправомірне користування кредитними коштами в сумі 417864,59 доларів США, пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 87434586,33 грн, пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 314033,89 грн та 127,17 грн 3% річних, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/21454/17 змінено в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах у розмірі 417864,59 доларів США та ухвалено стягнути 3% річних по тілу кредиту за період з 01.08.2017 по 22.11.2017 у розмірі 3045263,43 грн. Також зазначеною постановою скасовано рішення Господарського суду міста Києва в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати процентів у розмірі 314033,89 грн та ухвалено у вказаній частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.
21.12.2020 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.
Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №910/21454/17 залишено без змін.
11.05.2021 до суду першої інстанції від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла скарга б/н від 11.05.2021 "На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України".
У поданій скарзі відповідач просив суд:
- визнати неправомірні дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладенні арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Українська залізниця" у виконавчому провадженні ВП №65323614, відкритому на підставі наказу у даній справі;
- усунути порушене право відповідача шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця" в межах виконавчого провадження ВП №65323614.
Скарга мотивована тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 у справі № 757/10733/21-к задоволено клопотання старшого групи прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №42019000000001331 шляхом заборони здійснювати перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів або будь-які інші фінансові операції за кредитними договорами, укладеними між ДТГО "Південно-Західна залізниця" та ДП "Південна залізниця", правонаступником яких є AT "Укрзалізниця", та ПАТ "Промінвестбанк" на користь компанії ВІЕР Глобал Партнере, Л.П., будь-яких інших осіб, органами ДВС, будь-якими іншими особами будь-яких сум за будь-якими судовими рішеннями та/або рішеннями будь-яких органів та/або кредитними договорами, на грошові кошти AT "Укрзалізниця", які знаходяться на розрахункових та поточних рахунках, відкритих у банківських установах.
На думку скаржника встановлена Печерським районним судом м. Києва заборона здійснювати стягнення грошових коштів з нього на користь ВІЕР Глобал Партнере, Л.П. розповсюджується на накладення арешту чи списання грошових коштів в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №65323614, а тому виконавчі дії, вчинені державним виконавцем, мають бути визнані неправомірними.
За твердженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" арешт грошових коштів є складовою частиною їх стягнення, а тому встановлена заборона здійснювати стягнення грошових коштів розповсюджується на всі виконавчі дії, у тому числі і на накладення арешту чи списання грошових коштів.
Окрім цього, 07.07.2021 до суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла скарга б/н від 07.07.2021 "На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України".
У поданій скарзі відповідач просив суд:
- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у відмові зняти арешт з коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця" та скасувати постанову від 06.05.2021 про арешт коштів в межах виконавчого провадження ВП №65323614;
- усунути порушене право Акціонерного товариства "Українська залізниця" шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів в межах виконавчого провадження ВП №65323614.
Скарга також мотивована наявністю ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 у справі № 757/10733/21-к. При цьому, 07.05.2021 відповідач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з клопотанням б/н від 06.05.2021, у якому поінформував орган державної виконавчої служби про те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09.03.2021 у справі № 757/10733/21-к встановлено заборону органам ДВС вчиняти дії, направлені на перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів скаржника, та просило скасувати арешт, накладений на рахунки Акціонерного товариства "Українська залізниця" постановою державного виконавця від 06.05.2021. Однак, листом №6225/16627-33-21/20.1 від 08.06.2021 начальник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав відповідь, у якій зазначив, що на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/5617/21 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, а тому підстави для зняття арешту з коштів боржника по виконавчому провадженню відсутні. На переконання відповідача, такі дії органу державної виконавчої служби щодо відмови у задоволенні клопотання та не скасування арешту, накладеного постановою від 06.05.2021, є неправомірними.
Оскаржуваними ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/21454/17 у задоволенні скарг Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021 та б/н від 07.07.2021 відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з ухвалою про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким подану скаргу задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Відповідач зазначає, що встановлена Печерським районним судом м. Києва заборона здійснювати стягнення грошових коштів з Акціонерного товариства "Українська залізниця" розповсюджується на усі виконавчі дії, у тому числі і на накладення арешту чи списання грошових коштів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021 у справі №910/21454/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/21454/17, призначено її до розгляду на 09.11.2021, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.
До суду 04.11.2021 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021, у якому скаржник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
08.11.2021 представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, у якому ВІЕР Глобал Партнере, Л.П. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Інші учасники справи не скористалися правом на подання відзивів на апеляційну скаргу.
Окрім цього, 08.11.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.
Також, не погоджуючись з ухвалою про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким скаргу подану скаргу задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги відповідача є аналогічними тим, доводам, які викладені в апеляційній скарзі на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021.
Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021 у справі №910/21454/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/21454/17 за апеляційною скаргою на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021, об`єднано апеляційну скаргу в одне апеляційне провадження для спільного розгляду зі скаргою на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021, призначено до розгляду на 09.11.2021, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 розгляд апеляційних скарг відкладено до 07.12.2021 для надання можливості учасникам справи подати відзиви.
23.11.2021 представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021, у якому ВІЕР Глобал Партнере, Л.П. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Інші учасники справи не скористалися правом на подання відзивів на апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 07.07.2021.
07.12.2021 представником позивача подано письмові пояснення у справі.
У призначене засідання суду 07.12.2021 з`явилися представники сторін і третьої особи на стороні відповідача та надали пояснення по суті поданих апеляційних скарг. Натомість, представники Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та третьої особи на стороні позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Доказів поважності причин відсутності вказаних представників суду не надано. Також у матеріалах справи відсутні і докази про те, що представники були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, у тому числі спричинені карантинними обмеженнями, бути присутніми у судовому засіданні.
Апеляційний суд зазначає, що згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Отже, неявка у судове засідання представників Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та третьої особи на стороні позивача не перешкоджає розгляду апеляційних скарг по суті.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, а також рішеннями, які підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Як вже було зазначено, 21.12.2020 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.
Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/21454/17 залишено без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2021 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65323614 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі № 910/21454/17 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. грошових коштів.
Також 06.05.2021 вказаним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника в банківських установах згідно переліку, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, що разом становить 13750000,00 доларів США.
07.05.2021 виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника (з урахуванням постанови від 13.05.2021), якою знято арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк», накладеного відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 06.05.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим законом та іншими нормативно-правовими актами.
Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим законом, кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець накладає арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, накладення арешту на грошові кошти боржника шляхом винесення відповідної постанови є не правом, а обов`язком виконавця.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Як вірно зазначено місцевим господарським судом, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №757/10733/21-к, на яку посилається скаржник, заборонено органам державної виконавчої служби здійснювати саме перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця", однак не заборонено здійснювати такий захід примусового виконання рішень, як звернення стягнення на кошти боржника, така заборона розповсюджується лише на один із елементів такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на кошти боржника, а саме на фактичне списання (вилучення) коштів боржника, та не містить заборони на вчинення інших виконавчих дій, зокрема, дій щодо накладення арешту на кошти боржника.
Окрім цього, в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 02.06.2021 у справі №757/10733/21-к (про відмову у роз`ясненні ухвали від 09.03.2021) зазначено, що у змісті ухвали від 09.03.2021 наведено вичерпний перелік дій, які заборонено вчиняти, та вона не містить заборони органам державної виконавчої служби вчиняти інші дії, визначені ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження".
Отже, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №757/10733/21-к не забороняє державному виконавцю накладати арешт на грошові кошти Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Як убачається з матеріалів виконавчого провадження ВП №65323614 та зведеного виконавчого провадження ВП№65365075, наявних у матеріалах справи, державним виконавцем не вчинялися дії щодо перерахування (списання/стягнення) коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця", а отже не було порушено заборону, накладену ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021.
Вищезазначене також підтверджується обставинами, встановленими Північним апеляційним господарським судом під час розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі №910/7252/17, якою відмовлено в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають в накладенні арешту на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні ВП №65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ВП №65365075.
Таким чином, дії державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП №65323614, які полягають у накладенні арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Українська залізниця" та винесенні постанови про арешт коштів боржника, здійснені у спосіб та у порядку, встановленому законом.
Стосовно неправомірності, на переконання відповідача, дій органу державної виконавчої служби щодо відмови у скасуванні арешту, накладеного постановою державного виконавця від 06.05.2021, слід зазначити наступне.
Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту такий арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
- отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
- надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
- отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
- отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
- погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
- отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
- підстави, передбачені п. 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких у державного виконавця виникає обов`язок зняття арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини.
Разом з цим, ані органу державної виконавчої служби, ані суду першої інстанції скаржником не надано належних та допустимих доказів наявності жодної з підстав для зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця від 06.05.2021, визначених ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Тому, дії органу державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження ВП №65323614, які полягають у відмові зняти арешт з коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця" та скасувати постанову від 06.05.2021 про арешт коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця", здійснені у спосіб та у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
З урахуванням усього вищезазначеного, суд першої інстанції прийшов до правомірних висновків щодо необґрунтованості та безпідставності вимог скарг Акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 11.05.2021 та б/н від 07.07.2021 щодо:
- визнання неправомірними дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у накладенні арешту на грошові кошти у виконавчому провадженні ВП №65323614;
- скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 про арешт коштів в межах виконавчого провадження ВП №65323614;
- визнання неправомірними дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у відмові зняти арешт з коштів боржника та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021.
При цьому, доводи апеляційних скарг відповідача з приводу того, що встановлена Печерським районним судом м. Києва заборона здійснювати стягнення грошових коштів з Акціонерного товариства "Українська залізниця" розповсюджується на усі виконавчі дії, в тому числі і на накладення арешту чи списання грошових коштів, повністю спростовуються вищевикладеними обставинами справи, а тому відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що ухвали Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/21454/17 постановлено з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за їх подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
2. Ухвали Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/21454/17 залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.12.2021. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В.Андрієнко