Справа № 446/517/21                                Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І. 
Провадження № 22-ц/811/3852/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 36

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М.Ванівського, О.Я. Мельничук 
розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

                                               в с т а н о в и в: 

       16.02.2021 року ТзОВ «Львівгаз збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природній газ у сумі 32 251, 69 грн, 1 371,77 грн інфляційних втрат та 1 138,60 грн 3% річних.
Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідно до вимог чинного законодавства, позивач надає послуги з газопостачання відповідачу за місцем його проживання, однак відповідач не виконує своїх зобов`язань з оплати за спожитий природній газ, у зв`язку з чим в останнього утворилася заборгованість, яка станом на 12.02.2021 року становить 32 251,69 грн та підлягає стягненню з відповідача.
Оскаржуваним рішенням позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» суму заборгованості за спожитий природній газ у сумі 31 251,69 грн. (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят одна гривня шістдесят дев`ять копійок), 1 371,77 грн. (одна тисяча триста сімдесят одна гривня сімдесят сім копійок) інфляційних втрат та 1 138, 60 грн. (одна тисяча сто тридцять вісім гривень шістдесят копійок) 3% річних.
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).
Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Вважає його необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що сума заборгованості за спожитий природний газ не відповідає даним довідки про фінансовий стан абонента ОСОБА_1 . Також вважає неправильним розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, оскільки такий проведено з урахуванням суми боргу в розмірі 32 251,69 грн. Зазначає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження позову та розміру заборгованості за надані послуги з постачання природного газу станом на час звернення до суду. Крім того вважає, що до позовних вимог про стягнення заборгованості за період до 21 квітня 2017 року в сумі 26 759,95 грн. слід застосувати строк позовної давності.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Через канцелярію суду 20.01.2022 року за вх. № 914 надійшов відзив представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - Стернюка В.А. на апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, зокрема довідки про фінансовий стан за абонентським рахунком відповідача, яка підтверджує розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на січень 2021 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з останнього суми боргу в розмірі 31 251,69 грн, 1 371,77 грн інфляційних втрат та 1 138, 60 грн 3% річних. Строк позовної давності позивачем не пропущений, так як відповідач здійснював оплату за спожитий природній газ, що свідчить про переривання такого строку та визнання ОСОБА_1 суми боргу. Вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим. Просить рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, є споживачем.
       Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.
       Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
       Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природнього газу» споживач зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Згідно п. 32 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

       Відповідно до  ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
       Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 12.12.2002 року, що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 24.03.2021 року.
       Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природнього газу за місцем проживання по АДРЕСА_1 . 
       Для оплати послуг з газопостачання ОСОБА_1 відкрито абонентський рахунок № НОМЕР_1 .
       Як вбачається з довідки про фінансовий стан абонентського рахунку № НОМЕР_1 , у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за спожитий природній газ у сумі 31 251, 69 грн. станом на січень 2021 року.
       Встановлено, що 20.04.2017 року ОСОБА_1 подав до Червоноградського відділу реалізації ТОВ «Львівгаз збут» заяву, в якій просив розтермінувати заборгованість за спожитий природний газ в сумі 26 759,95 грн на термін 24 місяці у зв`язку зі складним матеріальним становищем.
       Згідно акту від 21.04.2017 року абоненту ОСОБА_1 припинено постачання природнього газу за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з наявність заборгованості за спожитий газ, яка на момент відключення становила 26 759,95 грн, показник лічильника газу на момент відключення - 21850 м.куб.
       20.10.2017 року між ТзОВ «Львівгаз збут» та ОСОБА_1 укладено договір № 26 про погашення заборгованості побутового споживача за послуги з газопостачання, за умовами якого боржник визнав заборгованість за надані послуги з газопостачання, яка утворилася у зв`язку з невиконанням ним своїх зобов`язань по оплаті станом на 20.10.2017 року (відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року), з врахуванням показників лічильника 21850 м.куб. в сумі 19771,66 грн та зобов`язувався їх оплатити. Граничний термін виконання зобов`язань боржником за даним договором визначено датою 30.04.2018 року.
       30.10.2017 абоненту ОСОБА_1 відновлено газопостачання за місцем його проживання, про що складено відповідний акт про відновлення газопостачання.
Згідно зазначеного акту від 30.10.2017 року показник лічильника газу на момент відновлення газопостачання становив 21850 м.куб.
08.05.2018 абоненту ОСОБА_1 припинено постачання природнього газу у зв`язку із заборгованістю у розмірі 29 909,68 грн, що підтверджується актом № 5089. 
Матеріалами справи встановлено, що  газопостачання за адресою АДРЕСА_1 на даний час не відновлено.
Задовольняючи частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_1 як споживача послуг з газопостачання підлягає стягненню сума заборгованості за надані йому послуги, яка з урахуванням часткового погашення такої останнім становить 31 251,69 грн, а також 1 371,77 грн - інфляційних втрат та 1 138, 60 грн - 3% річних у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати послуг з газопостачання в розмірі, що відповідає розміру заявлених позовних вимог.
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи, а позивачем не надано суду доказів на спростування розміру заборгованості за надані послуги з газопостачання, розрахованої позивачем. 
        Доводи апеляційної скарги щодо пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання за період до 21 квітня 2017 року в сумі 26 759,95 грн також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, яку просив стягнути позивач з ОСОБА_1 , така розрахована станом на січень 2018 року у сумі 23447,33 грн.
ТзОВ «Львівгаз збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 16.02.2021 року.
За загальним правилом, визначеним ст. 257 ЦК України, позивач мав би право на стягнення боргу, який нарахований за три роки та передував часу звернення до суду, тобто з 16.02.2018 року.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2017 року боржник ОСОБА_1 звертався до позивача із заявою про розстрочення суми боргу за спожитий природній газ, а 20.10.2017 року між сторонами у справі було укладено договір, за умовами якого, боржник ОСОБА_1 визнав наявність у нього заборгованості з газопостачання станом на 20.10.2017 року у сумі 19771,66 грн. та зобов`язувався її оплатити до 30.04.2018 року.
Таким чином, мало місце переривання перебігу позовної давності у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 дій, які свідчать про визнання ним боргу та обов`язку здійснити його оплату до 30.04.2018 року, а тому саме з цього часу слід розраховувати строк позовної давності для звернення позивача до суду з позовом до ОСОБА_1 . 
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 21 березня 2022 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 21 березня 2022 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді         О.М. Ванівський 

                                                                                        О. Я. Мельничук