ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2022 р.                                         Справа№ 15/471-б
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Сотнікова  С.В. 
          Грека  Б.М. 
 
за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.
у присутності представників сторін:
скаржник:    ОСОБА_1 особисто 
від скаржника: Ананьєв Є.А. згідно ордеру 
від ліквідатора (в режимі відеоконференції): Кармоліт Я.В. за довіреністю
від АТ "ДТЕК Одеські електромережі": Кирищук В.П. за довіреністю 
від Міністерства енергетики України: Янчук М.А. за довіреністю
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року
у справі          №15/471-б (суддя Пасько М.В.) 
за заявою          Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія                                 "Одесаобленерго"  
до                    Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" 
про                      банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б задоволено заяву ліквідатора УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" та зобов`язано ОСОБА_1 передати/надати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М.:
1) передати всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута (в тому числі й первинну та іншу документацію, якою підтверджена: 1)дебіторська заборгованість банкрута відображена в балансі станом на 31.12.2012 року, на загальну суму 116,4 тис. грн.; 2) дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн.), його структурних підрозділів, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, його структурних підрозділів;
2) надати письмову інформацію (з посиланням на підтверджуючі документи) про: 
- структурні підрозділи (філії) банкрута та їх останніх керівників (з контактними даними, адресами проживання, номерами телефонів, тощо), в тому числі й із зазначенням тих структурних підрозділів, які не були ліквідовані станом на 18.06.2013 року;
- останнє місцезнаходження (місце зберігання) документації, печаток, матеріальних та інших цінностей банкрута, його структурних підрозділів та особу (осіб) (в тому числі й матеріально відповідальних), у віданні яких вони перебували, в тому числі й станом на 18.06.2013 року;
- розшифрування відомостей балансу банкрута станом на 31.12.2012 року підписаного ОСОБА_1 в якості голови правління банкрута в частині: 
1) основних засобів банкрута на кінець звітного періоду, рядків "031" та "030" основні засоби первісна вартість "7 923,3 тис. грн." та залишкова вартість "2811,7 тис. грн." із зазначенням чіткого переліку основних засобів, які відображені в балансі з визначеною вказаною загальною балансовою вартістю; 
2) дебіторської заборгованість банкрута на загальну суму чистої реалізаційної вартості - 116,4 тис. грн., дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн. із зазначенням чіткого переліку дебіторів, підстави виникнення заборгованості, посиланням на підтверджуючі документи, ідентифікаційні дані дебіторів, тощо.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б та прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора банкрута залишити без задоволення. В обґрунтування поданої апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.
Ухвалою суду від 31.05.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі № 15/471-б залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі та доказів відправлення іншим учасникам провадження у справі копії цієї скарги і доданих до неї документів, а також визнанням причин пропуску строку на подання апеляційної скарги неповажними та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Копію даної ухвали суду від 31.05.2021 року скаржником отримано 01.06.2021 року, що підтверджується відповідною розпискою на клопотанні про отримання копії ухвали.
05.06.2021 року, згідно зазначених на конверті відомостей, тобто у встановлений судом строк, від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази направлення апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі, квитанція про сплату судового збору у сумі 2270 грн., а також вказано нові підстави для поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Ухвалою суду від 14.06.2021 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 24.06.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Голінний А.М. просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли додаткові пояснення по справі, а також заява про стягнення судових витрат.
В судовому засіданні 24.06.2021 року суддею Копитовою О.С. заявлено самовідвід від розгляду справи №15/471-б, який мотивовано наявністю обставини, яка виключає можливість участі згаданого судді у розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою суду від 24.06.2021 року заяву судді Копитової О.С. про самовідвід у справи задоволено та відведено від розгляду справи №15/471-б, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №15/471-б передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.
Ухвалою суду від 30.06.2021 року справу №15/471-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року прийнято до провадження у визначеному складі та призначено розгляд справи на 12.08.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
До дати судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли пояснення по справі, а від ліквідатора банкрута -  заперечення щодо поданих апелянтом заяв, пояснень та правових позицій.
Судове засідання, призначене на 12.08.2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. на лікарняному.
Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з лікарняного та суддів Отрюха Б.В. і Сотнікова С.В. з відпустки ухвалою суду від 30.08.2021 року призначено справу до розгляду на 23.09.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі. 
До початку судового засідання від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди до договору про надання правової допомоги.
Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкладено розгляд справи на 07.10.2021 року на підставі ст. 216 ГПК України, витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №15/471-б про банкрутство УДК "Укрзакордоннафтогазбуд", а також визнано обов`язковою явку в судове засідання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.
У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року справу №15/471-б передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.
06.10.2021 року супровідним листом Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 року №15/471-б/8131/2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали справи №15/471-б.
Ухвалою суду від 07.10.2021 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/471-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року.
Іншою ухвалою суду від 07.10.2021 року відкладено розгляд справи на 11.11.2021 року на підставі положень ст.216 ГПК України та повторно визнано обов`язковою явку в судове засідання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.
04.11.2021 року через відділ документального забезпечення суду засобами електронного зв`язку від ліквідатора банкрута надійшла заява про проведення судового засідання 11.11.2021 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Господарському суду Черкаської області або Соснівському районному суду міста Черкаси, або Придніпровському районному суду міста Черкаси, або в Черкаському окружному адміністративному суду, або Черкаському районному суду Черкаської області, або Черкаському апеляційному суду. 
У зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021 року справу №15/471-б передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.
Ухвалою суду від 08.11.2021 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/471-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року, а також задоволено заяву арбітражного керуючого Голінного А.М. про участь у судовому засіданні 11.11.2021 року в режимі відеоконференції та доручено її проведення Черкаському апеляційному суду.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшла заява по справі з доданими до неї документами.
Ухвалою суду від 11.11.2021 розгляд справи відкладено на 02.12.2021 року на підставі положень ст. 216 ГПК України, визнано обов`язковою явку в судове засідання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.
12.11.2021 року через відділ документального забезпечення суду засобами електронного зв`язку від ліквідатора банкрута надійшла заява про проведення судового засідання 02.12.2021 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Господарському суду Черкаської області або Соснівському районному суду міста Черкаси, або Придніпровському районному суду міста Черкаси, або в Черкаському окружному адміністративному суду, або Черкаському районному суду Черкаської області, або Черкаському апеляційному суду, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 15.11.2021 року заяву ліквідатора банкрута задоволено.
У зв`язку з перебуванням суддів Сотнікова С.В., Отрюха Б.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 для розгляду справи №15/471-б сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Доманська М.Л., Грек Б.М.
Ухвалою суду від 30.11.2021 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/471-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року.
Ухвалою суду від 02.12.2021 року оголошено перерву у справі до 20.01.2022 року. 
У зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці протоколом  повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022 для розгляду справи №15/471-б сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою суду від 18.01.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/471-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшла письмова заява-пояснення.
Скаржник та його представник в судовому засіданні 20.01.2022 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б та прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора банкрута залишити без задоволення. Також просили суд стягнути понесені скаржником судові витрати. 
Представник ліквідатора банкрута в режимі відеоконференції та представники АТ "ДТЕК Одеські електромережі" і Міністерства енергетики України в судовому засіданні у приміщенні суду проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
20.01.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у даній справі скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.
Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №15/471-б про банкрутство Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд", провадження у якій порушено ухвалою Господарського     суду міста Києва від 24.07.2007 року за заявою ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго".
Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 10.03.2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів на суму 1 920 165,64 грн.
Постановою Господарського суду міста Києва від 18.06.2013 року УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Максимова А.А.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2014 року замінено ліквідатора банкрута на арбітражного керуючого Агафонова О.Ю.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року замінено ліквідатора банкрута на арбітражного керуючого Фесенка Є.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника в ліквідаційній процедурі на загальну суму 3 045 813,76 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2017 року достроково припинено повноваження ліквідатора УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" арбітражного керуючого Фесенка Є.М. та призначено на відповідну посаду арбітражного керуючого Бандолу О.О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 року замінено ліквідатора банкрута на арбітражного керуючого Голінного А.М. та продовжено йому строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 24.03.2020 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2020 року продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Голінному А.М. строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 19.11.2020.
28.01.2021 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Голінний А.М. звернувся до господарського суду міста Києва із заявою, в якій просив суд зобов`язати посадову особу боржника передати йому всю наявну документацію відносно боржника, зокрема зобов`язати ОСОБА_1 передати/надати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Голінному А.М.:
1) передати всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута (в тому числі й первинну та іншу документацію, якою підтверджена: 1)дебіторська заборгованість банкрута відображена в балансі станом на 31.12.2012 року, на загальну суму 116,4 тис. грн.; 2)дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн.), його структурних підрозділів, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, його структурних підрозділів;
2) надати письмову інформацію (з посиланням на підтверджуючі документи) про: 
- структурні підрозділи (філії) банкрута та їх останніх керівників (з контактними даними, адресами проживання, номерами телефонів, тощо), в тому числі й із зазначенням тих структурних підрозділів, які не були ліквідовані станом на 18.06.2013 року;
- останнє місцезнаходження (місце зберігання) документації, печаток, матеріальних та інших цінностей банкрута, його структурних підрозділів та особу (осіб) (в тому числі й матеріально відповідальних), у віданні яких вони перебували, в тому числі й станом на 18.06.2013 року;
- розшифрування відомостей балансу банкрута станом на 31.12.2012 року підписаного ОСОБА_1 в якості голови правління банкрута в частині: 
1) основних засобів банкрута на кінець звітного періоду, рядків "031" та "030" основні засоби первісна вартість "7 923,3 тис. грн." та залишкова вартість "2811,7 тис. грн." із зазначенням чіткого переліку основних засобів, які відображені в балансі з визначеною вказаною загальною балансовою вартістю; 
2) дебіторської заборгованість банкрута на загальну суму чистої реалізаційної вартості - 116,4 тис. грн., дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом на загальну суму 161,3 тис. грн., інша поточна дебіторська заборгованість на загальну суму 30,4 тис. грн. із зазначенням чіткого переліку дебіторів, підстави виникнення заборгованості, посиланням на підтверджуючі документи, ідентифікаційні дані дебіторів, тощо.
В обґрунтування поданої заяви ліквідатор банкрута, посилаючись на положення ст. 41 Закону про банкрутство, а також ч. 2 ст. 59 та ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, вказує на те, що відповідні документи необхідні для виконання ліквідатором своїх повноважень, у тому числі щодо прийняття до свого відання майна банкрута, проведення інвентаризації і оцінки майна, формування ліквідаційної маси тощо.
В той же час, як зазначає ліквідатор, відповідні запити щодо надання документів, адресовані останньому керівнику банкрута ОСОБА_1, було проігноровано останнім, запитувані документи не надано.
За наслідками розгляду зазначених вимог, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б заяву ліквідатора банкрута задоволено у повному обсязі. 
Приймаючи вказану ухвалу без виклику сторін місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ    Конвенцію    про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
В силу положень процесуального законодавства рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. При цьому рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються, а також яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
У відповідності до ст. 232 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Господарські суди повинні дотримуватись передбаченої статтями 234, 238 ГПК структури та послідовності викладення рішення. 
Так, згідно ч. 1 ст. 234 ГПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з вступної частини, описової частини із зазначенням суті клопотання, мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, а також резолютивної частини.
В той же час, прийнята судом першої інстанції ухвала за результатами розгляду заяви ліквідатора про зобов`язання передати документи не відповідає вимогам зазначених вище положень законодавства. 
Так, приймаючи спірну ухвалу, господарським судом міста Києва було лише перераховано положення статей Закону про банкрутство та Кодексу України ї процедур банкрутство, які регулюють відповідні питання, та зроблено висновок про обґрунтованість заяви ліквідатора.
Разом з тим, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить стислого викладу суті поданої заяви, оцінки доданих до неї і наявних у справі доказів, з її тексту не вбачається, у який саме спосіб суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, а також судом не обґрунтовано вмотивованих підстав необхідності та доцільності її задоволення.
За таких обставин, відсутність в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції мотивувальної частини та викладу обставин, встановлених судом першої інстанції, з посиланням на відповідні докази у справі, позбавляє можливості всебічного, повного та об`єктивного перегляду такої ухвали судом апеляційної  інстанції.
Крім того, як зазначає скаржник в апеляційній скарзі, встановлено колегією суддів та вбачається зі вступної частини ухвали господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року, оскаржувану ОСОБА_1 ухвалу було прийнято місцевим судом без виклику сторін. 
Відповідно до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Так, згідно матеріалів справи заява ліквідатора від 26.01.2021 року №15/471-б/61, за результатами розгляду якої прийнято відповідну ухвалу,  надійшла до суду першої інстанції 28.01.2021 року. 
Відповідно до частин другої, третьої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Колегія суддів наголошує, що під час перебування справи у провадженні суду останній повинен забезпечувати дотримання балансу між процесуальними правами сторін щодо права бути обізнаним про судову справу та своєчасним розглядом справи і вживати всіх можливих заходів для розгляду справи з дотриманням розумних строків. 
Частиною четвертою статті 120 ГПК України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Слід також зазначити, що розгляд справи судом за відсутності сторони або інших учасників справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення сторони, учасника справи про дату, час та місце судового засідання.
Отже, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на участь у справі та подання своїх заперечень на заяву ліквідатора з відповідними доказами, на яких вони ґрунтуються, місцевий господарський суд повинен був належним чином повідомити сторін, зокрема ОСОБА_1 про судове засідання для розгляду відповідної заяви. 
Разом з тим, оскаржуване ОСОБА_1 , як  не залученою до участі у справі особою, судове рішення безпосередньо стосується його прав та обов`язків, оскільки суд у резолютивній частині ухвали суд прямо вказав про зобов`язання скаржника надати/передати документи ліквідатору. 
В даному випадку ухвала порушує не лише матеріальні права ОСОБА_1, не залученого до участі у справі, а й його процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
Таким чином, господарський суд міста Києва, здійснивши розгляд справи без виклику сторін, зокрема ОСОБА_1 , як зацікавленої особи, взявши до уваги лише аргументи ліквідатора, чим порушив принцип змагальності сторін, не звернув уваги на те, що конституційне право на участь у судовому розгляді, у тому числі бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду, не може вважатися формальним; це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення.
Відповідно до п.п. 3,4 ч. 3 ст. 227 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, а також суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Наведене дозволяє дійти висновку, що місцевим господарським судом 24.03.2021 року розглянуто справу (питання) за відсутності ОСОБА_1 (його представника), якого не було залучено до участі у справі та належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання (завчасно, не менш ніж за п`ять днів), що відповідно до приписів п.п.    3,4 ч. 3 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.
Зазначені вище процесуальні порушення є суттєвими та такими, що є самостійними та достатніми підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду та прийняття нового судового рішення по суті заявлених ліквідатором вимог.
Одночасно з наведеним вище, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку, досліджуючи заяву ліквідатора та наявні у справі докази, встановив наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Як встановлено судом, провадження у справі №15/471-б про банкрутство УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2007 року.
Керівником (Головою правління) боржника з 20.06.2007 року був ОСОБА_1 , призначений на посаду розпорядженням Кабінету Міністрів України №430-р від 20.06.2007 року. 
З 16.02.2012 року повноваження розпорядника майна боржника виконував арбітражний керуючий Максимов А.А.
В подальшому, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №390-р від 12.06.2013 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 14.06.2013.
Листом від 03/12-2867 від 12.06.2013 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, якому передано функції з управління Корпорацією та контролю за її діяльністю, запропоновано керівнику (Голові правління) боржника ОСОБА_1 підготувати акт приймання передавання документації Корпорації розпоряднику майна боржника Максимову А.А
На виконання вказаного листа Міненерговугілля ОСОБА_1 листом №01-01/25 від 14.06.2013 року передано розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Максимову А.А. юридичну та бухгалтерську документацію Корпорації печатки, товарно-матеріальні цінності, згідно опису, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, описами вкладення в посилку. Про вказані обставини повідомлено місцевий господарський суд, ініціюючого кредитора та низку державних органів та установ.
Постановою Господарського суду міста Києва від 18.06.2013 року УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Максимова А.А.
Згідно положень чинного на той час Закону про банкрутство, з дня визнання боржника банкрутом повноваження керівника та органів управління боржника припиняються та покладаються на призначеного у справі ліквідатора. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт виконання керівником УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" вимог законодавства щодо передачі бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору Максимову А.А.
Більш того, факт отримання відповідних документів підтверджено та не заперечується арбітражним керуючим Максимовим А.А., який у поточному звіті про проведену роботу ліквідатора УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" в процедурі ліквідації за період з 18.06.2013 року по 14.07.2014 року зазначив про отримання поштою від колишнього керівника банкрута товарно-матеріальних цінностей банкрута, а також про отримання від останнього наявних документів з господарської діяльності банкрута та печаток банкрута.
Тобто, через рік після свого призначення жодних зауважень до кількості та повноти переданої документації, а також претензій з приводу відсутності деяких документів арбітражним керуючим не зазначено та висунуто не було.
Звертаючись до суду із заявою про зобов`язання ОСОБА_1 передати ліквідатору банкрута Голінному А.М. всю наявну бухгалтерську та іншу документацію банкрута, ліквідатором залишено поза увагою вищенаведені обставини передачі керівником відповідних документів та інших цінностей ліквідатору Максимову А.А.
Більш того, у своїй заяві арбітражний керуючий Голінний А.М. підтверджує факт отримання від попереднього ліквідатора документації, пов`язаної із провадженням у справі про банкрутство, круглої печатки банкрута та матеріальних цінностей, а саме: технічних виробів для буріння: "коронка алмазна" та "розширювач", однак, за його твердженням, решта документації передана не була. 
З приводу цього судова колегія зазначає, що в період з 18.06.2013 року по 24.09.2019 року повноваження ліквідатора банкрута виконували наступні арбітражні керуючі: Максимов А.А. з 18.06.2013 року по 20.10.2014 року; Агафонов О.Ю. з 20.10.2014 року по 21.01.2016 року;  Фесенко Є.М. з 21.01.2016 року по 15.08.2017 року; Бандола О.О. з 15.08.2017 року по 24.09.2019 року; Голінний А.М. з 24.09.2019 року по теперішній час і протягом тривалого часу (майже 8 років) від ліквідаторів жодних питань щодо неповної передачі документів від керівника боржника не виникало та зауважень або вимог ОСОБА_1 не висувалось.
Статтею 74 ГПК України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Разом з тим, до заяви ліквідатором не надано суду відповідних актів прийому-передачі документації від першого ліквідатора Максимова А.А., який отримав документацію та матеріальні цінності від скаржника, до наступного арбітражного керуючого по ланцюгу та, згодом, до останнього ліквідатора Голінного А.М., за допомогою яких можна було б встановити перелік документів, переданих або не переданих від одного арбітражного керуючого іншому.
При зверненні до суду з відповідною заявою ліквідатором банкрута не доведено належним чином, що ОСОБА_1 було передано не всі документи та цінності, а також те, що витребувані докази має саме апелянт, тобто вимоги щодо неповної передачі та ймовірної наявності цих документів у колишнього керівника боржника будуються на припущеннях.
При цьому, доводи ліквідатора у відзиві на апеляційну скаргу про те, що надані скаржником описи переданої документації та матеріальних цінностей додатково підтверджують невиконання у повному обсязі покладеного на скаржника обов`язку і лише часткове їх передання, є безпідставним, оскільки заявником суду не доведено, що саме не було передано ОСОБА_1 арбітражному керуючому Максимову А.А.
В свою чергу, як зазначає скаржник, виконання вимог ухвали суду є фізично неможливим, оскільки витребувані документи у нього взагалі відсутні у зв`язку з їх фактичною передачею у 2013 року.
Крім того, суд зазначає, що викладені у відповідній заяві вимоги мають бути сформульовані чітко, а не абстрактно.
Разом з тим, прохальна частина заяви ліквідатора, яку задоволено оскаржуваної ухвалою суду першої інстанції без жодних мотивів, не містить переліку конкретно визначених документів та інформації, які витребовуються, а визначення "вся наявна документація" та "інформація з посиланням на підтверджуючи документи" не дають змоги чітко встановити та з`ясувати, які саме об`єкти (предмети) вимагаються у апелянта, що, в свою чергу, в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання відповідної вимоги.
Колегія суддів апеляційного господарського суду під час перегляду справи в апеляційному порядку неодноразово визнавала обов`язковою явку ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М. в судове засідання з метою з`ясування питань, що виникли під час розгляду заяви, зокрема для надання останнім особисто пояснень з приводу документів, що витребовуються (ухвали суду від 23.09.2021 року, від 07.10.2021 року, від 11.11.2021 року), проте арбітражний керуючий Голінний А.М. в судові засідання жодного разу не з`явився, направивши для участі у справі свого представника.
Суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали від 24.03.2021 року наведених обставин не врахував, як наслідок дійшов  необґрунтованих та передчасних висновків про наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора.
За вказаних вище обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви  ліквідатора УДК "Укрзакордоннафтогазбуд".
Посилання ліквідатора банкрута у відзиві на апеляційну скаргу про те, що під час ліквідаційної процедури останнім було виявлено, що станом на момент відкриття ліквідаційної процедури за банкрутом, в тому числі в особі його відокремленого підрозділу, були зареєстровані транспортні засоби та інші основні засоби, однак не були передані ОСОБА_1 арбітражному керуючому Максимову А.А., в даному випадку судом до уваги не беруться та не можуть бути підставою для задоволення заяви ліквідатора з огляду на таке.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Тобто, суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію, а також переглядає в апеляційному порядку законність винесення судових актів, прийнятих місцевими господарськими судами, в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Отже, нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.    
Таким чином, вимоги про передання додаткових документів у якості підстав для задоволення заяви ліквідатора, які містяться у відзиві на апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки не були заявлені у поданій місцевому суду заяві, як наслідок не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
При цьому, колегія суддів звертає увагу ліквідатора банкрута, що у разі наявності обґрунтованих на те підстав, повно та чітко сформулювавши свої вимоги, а також конкретно визначивши перелік документів та цінностей, які потрібно передати, останній не позбавлений права на повторне звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою, а суд, в свою чергу, прийнявши дану заяву та призначивши її до розгляду в судовому засіданні з викликом всіх заінтересованих сторін, забезпечуючи конституційне право таких осіб на участь у судовому розгляді та дотримуючись принципу змагальності сторін, зобов`язаний буде повно, всебічно та об`єктивно розглянути її, перевірити матеріали справи та дослідити докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень та винести законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В силу ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
За приписами ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається з матеріалів, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України 22.06.2021 року до закінчення судових дебатів скаржник подав до суду заяву про судові витрати, в якому просив суд стягнути з відповідної сторони судові витрати на загальну суму 12470,00 грн., з яких: 2270,00 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги та 10200,00 грн. - витрати на правничу допомогу.
На підтвердження заявлених вимог до заяви додано копію Договору про надання правової/правничої допомоги №ДП010402 від 04.01.2021 року, копію додатку до вказаного договору, копію детального опису виконаних робіт від 18.06.2021 року та копію Акту виконаних робіт від 18.06.2021 року.
Також, 20.09.2021 року скаржником до суду надано Додаткову угоду №2 від 15.07.2021 року до Договору про надання правової/правничої допомоги ОСОБА_1 №ДП010402 від 04.01.2021 року.
Так, судом встановлено, що 04.01.2021 року між АО "Простір Захисту" (далі - адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 (далі - клієнт) укладено договір про надання правничої/правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої/правової допомоги клієнту, а клієнт зобов`язується на умовах і в порядку, що визначені Договором, оплатити надання правничої/правової допомоги.
Пунктом 2.2 Договору визначено види правничої/правової допомоги, яка налається адвокатським об`єднанням клієнту, зокрема надання консультацій та роз`яснень з правових питань, здійснення правового аналізу отриманої від клієнта документації, складання та оформлення документів правового (в тому числі процесуального) характеру, представництво інтересів клієнта в судах тощо. 
Правнича/правова допомога налається клієнту шляхом здійснення штатними працівниками (адвокатами) адвокатського об`єднання адвокатської діяльності  (п.2.3 Договору).
Відповідно до п.3.1. договору за здійснення адвокатом/адвокатами адвокатського об`єднання правничої/правової допомоги клієнту встановлюється винагорода в розмірі, визначеному у Додатковій угоді "Розмір винагород за здійснення адвокатом/адвокатами адвокатського об`єднання правничої/правової допомоги  за Договором".
Додатковою угодою від 04.01.2021 року до Договору №ДП010402 про надання правничої/правової допомоги від 04.01.2021 року "Розмір винагород за здійснення адвокатом/адвокатами адвокатського об`єднання правничої/правової допомоги  за Договором" сторони договору встановили розмір винагороди за здійснення адвокатом/адвокатами адвокатського об`єднання правничої/правової допомоги клієнту, яким становить 600 грн. за одну годину.
На підтвердження виконання послуг за вказаним договором 18.06.2021 року між АО "Простір Захисту" та ОСОБА_1 підписано Акт надання правничої/правової допомоги, у відповідності до якого сторони підтвердили, що загальна вартість наданої правової винагороди складає 10200,00 грн.
Вказаний вище акт містить перелік робіт, які проведено адвокатським об`єднанням в рамках супроводження інтересів ОСОБА_1 у даній справі, зокрема:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід клієнта - 900 грн.;
- здійснення юридичного аналізу отриманої від клієнта документації - 1200,00 грн.;
- складання та оформлення документів (в тому числі і процесуальних) правового характеру: правових висновків, скарг, заяв (в тому числі і позовних), звернень, адвокатських запитів, протоколів, актів порядків, договорів, відомостей, повідомлень, відповідей на звернення, тощо) - 8    100,00 грн.
Підписанням цього акту сторони підтвердили, що клієнт претензій щодо якості та повноти наданої правової/правничої допомоги не має і не матиме в майбутньому. 
Крім того, 18.06.2021 року сторонами також підписано детальний опис здійснення адвокатом/адвокатами адвокатського об`єднання правничої/правової допомоги клієнту за Договором №ДП010402 про надання правничої/правової допомоги від 04.01.2021 року, в якому зазначено про кількість витрачених адвокатом годин та відповідну суму винагороди.
Представництво інтересів ОСОБА_1 у Північному апеляційному господарському суді здійснював адвокат АО "Простір Захисту" Ананьєв Є.А. (свідоцтво про право на зайняття адвокатського діяльністю №6402 від 23.05.2019 року) на підставі ордеру №0010741 від 23.06.2021 року, виданого Адвокатським об`єднанням "Простір Захисту" на виконання умов договору.
За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 11.11.2021 у справі № 922/449/21.
Таким чином, вищенаведене спростовує доводи ліквідатора банкрута про недоведеність фактичного понесення скаржником заявлених до стягнення витрат, а саме оплати отриманої ним допомоги за відповідним договором.
Дослідивши матеріали справи, а також доданий до заяви опис наданих послуг, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, судом встановлено, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу/правову допомогу 10 200,00 грн. є співмірним із: складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що також спростовує необґрунтовані твердження ліквідатора.
З огляду на задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні вимог ліквідатора витрати на правничу/правову допомогу у розмірі 10200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2270,00 грн. у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на УДК "Укрзакордоннафтогазбуд" шляхом їх стягнення на користь ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б задовольнити.
2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 24.03.2021 року у справі №15/471-б скасувати.
3.Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" відмовити.
4.Стягнути з Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 51-Б, код ЄДРПОУ 21656791) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2 270,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 10 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
5.Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.
6.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
7.Справу №15/471-б повернути до господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 25.01.2022 року.
Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                С.В. Сотніков

                                                                                Б.М. Грек