ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 лютого 2022 року           справа №234/16481/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Сухов М.Є., за участі представника позивача Ващенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача Ващенка Олександра Вікторовича на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 15 листопада 2021 року у м. Краматорську Донецької області) у справі № 234/16481/21 (суддя І інстанції Чернобай А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецької області, третя особа поліцейський взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Скворцов Денис Сергійович, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, 

                                                   УСТАНОВИВ:

Ващенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа поліцейський взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Скворцов Д.С., про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.11.2021 відповідачем винесено постанову серії ЕАО № 5063988 за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП), в якій зазначено, що ОСОБА_1 о 12:31 год., керуючи автомобілем Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , на вулиці О. Тихого у м. Дружківка перевищив встановлені обмеження руху не більш як на 50 км/год, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення п. 12.4 ПДР не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем LTI 20/20 N TC001092 о 12:31 23.11.2021 року швидкості руху транспортного засобу марки Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 «Населений пункт»; 5.46 «Кінець населеного пункту»; 5.70 «Фото, відеофіксування порушень», у зв`язку з чим, зазначені відеозапис та фотокопії не можуть бути належними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Під час вимірювання швидкості прилад TruCAM знаходився в руках інспектора, однак цей прилад при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтований. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.
Також, на думку позивача, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
За наведених підстав, представник позивача просив суд скасувати постанову ЕАО № 5063988 від 23.11.2021, винесену інспектором Скворцовим Д.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. та провадження по справі закрити.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що відповідачем не надано жодних доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами встановлено, що згідно постанови серії ЕАО № 5063988 від 23.11.2021 ОСОБА_1 23.11.2021 о 12:39:59 у м. Дружківка по вул. О.Тихого, керуючи транспортним засобом рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу на 39 км/год. Швидкість руху вимірювалась технічним приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 001092. Фото, відеофіксація bodycam АН000261, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год) (а.с.9).
Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 ПДР України більш ніж на 39 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався на доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача, - це здійснення вимірювання швидкості руху приладом LTI 20/20 II TruCAM ТС 001092 та відео з нагрудної камери АН000261.
Відповідно фотознімку з лазерного вимірювача швидкості TruCam TC001092 № 1637670240_4H000_1123_122400.jmf, автомобіль позивача Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , 23.11.2021 о 12 годині 24 хвилин рухався у м. Дружківка по вул. О.Тихого зі швидкістю 89 км/год, тобто в населеному пункті, де дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год. (а.с.30)
З матеріалів фото та відеофіксації, які містяться на лазерному носії DVD+R із відеофайлами з нагрудних відеореєстраторів інспектора УПП в м. Краматорську та Слов`янську ДПП роти № 2 Скворцова, вбачається, що транспортний засіб Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , на вулиці О. Тихого у м. Дружківка 23.11.2021, яким керував ОСОБА_1 , рухався зі швидкістю 89 км/год., швидкість виміряна технічним приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 001092.
Таким чином, перевищення швидкості становить 39 км/год. Вказаний факт також підтверджується відеофайлом № 1637670240_4H000_1123_122400, з якого вбачається, що 23.11.2021 саме транспортний засіб Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , рухається зі швидкістю 89 км/год.
Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.
Дорожній знак «5.70.» «Фото-, відео фіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
У відповідності до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.
Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судами враховано те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовних дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: - ±2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; - ±1 км/год. в діапазоні від 201 до 320 км/год.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Враховуючи викладене, місцевий суд правильно врахував у якості доказу дані лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС001092 до уваги.
Разом із тим, не прийнятними є посилання позивача на те, що прибор «TruCam» знаходився у поліцейського в руці, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20583, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020 року та чинного до 01.12.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LTI 20/20, серійний номер ТС 001092, є придатним до застосування (а.с.32).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтями 8 та  9 КАС України встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідачем надано суду належно допустимі, достатні докази правомірності оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Посилання апелянта на відсутність в оскарженій постанові відомостей про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в п.5 постанови «Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність) містяться відповідні відомості (а.с.9).
Також представник позивача наголошує на тому, що межі населеного пункту визначають саме знаки «5.46» та «5.45», натомість надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення п.12.4 ПДР України не містять відомостей стосовно того, що 23.11.2021 в зоні фіксації вимірювачем LTI 20/20 серійний номер ТС 001092 швидкості транспортного засобу позивача були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками «5.45 «Населений пункт», 5.46 «кінець населеного пункту», 5.70 «Фото, відеофіксування порушень».
Наведені доводи спростовуються матеріалами справи.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.
При цьому, жодними положеннями Закону № 580-VIII, в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.
Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.
В той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.
Також, слід зазначити, що наявність дорожніх знаків 5.45 та 5.70 підтверджується за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 (а.с.31).
Тобто, факт знаходження позивача у населеному пункті 23.11.2021 під час порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також факт наявності відповідних дорожніх знаків підтверджується матеріалами справи, що в свою чергу, позивачем не спростовано, в тому числі, на місці складення постанови, хоча згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність належних доказів, на спростування цього факту, місцевий суд дійшов правильного висновку, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні.
При прийнятті такого рішення, судами також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії», де зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
На підставі встановлених обставин справи в сукупності з наведеними вище нормами матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. ст. 321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Ващенка Олександра Вікторовича – залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2021 року у справі № 234/16481/21– залишити без змін.
Повне судове рішення – 15 лютого 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко
           
Судді                                                                                           Т. Г. Гаврищук

                                                                                                                      А. А. Блохін