ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27 » січня 2022 року 
м. Харків
справа № 638/15907/21
провадження 22ц/818/2192/22
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого -        Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -                    Котелевець А. В., Маміної О. В.,
учасники справи:
заявник - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
боржниця - ОСОБА_1 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2021 року в складі судді Цвіра Д.М. 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію за період з 01 листопада 2019 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 13 193,28 грн, судових витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру у розмірі 89,62 грн та судового збору у розмірі 227,00 грн.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут».

Не погоджуючись з ухвалою судді Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що дана справа є малозначною, тому представником за довіреністю може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність. Судом не надано оцінки доказам, які підтверджують порушення боржником Правил роздрібного ринку електричної енергії, договору про постачання електричної енергії.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» необхідно задовольнити, ухвалу судді - скасувати.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про видачу судового наказу, підписаної представником Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», не долучено документів про наявність права конкретної особи на підписання заяви від імені товариства в порядку самопредставництва чи документів про те, що ця особа є адвокатом.

Суддя відмовляє  у видачі  судового наказу, якщо  заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (пункт 1 частини 1 статті 165 ЦПК України).
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 165 ЦПК України).

Частиною 1 статті 163 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до частини першої  статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 1  статті 58 ЦПК України  передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, у зв`язку зі змінами, внесеними до  Цивільного процесуального кодексу України  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року №390-IX, який набрав законної сили 29 грудня 2019 року, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво». Тобто, допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. 

Частиною 2 статті 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Як вбачається з пункту 1 частини 1 статті 62 ЦПК України  повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, в тому числі, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, що відповідає приписам частини 3 статті 62 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду за результатом розгляду справи № 910/23346/16 дійшла висновку, що особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителі, а не в порядку самопредставництва.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина перша  статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») .

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником юридичної особи Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (42206328) є Чуркін А.О. (виконуючий обов`язки генерального директора).

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про видачу судового наказу підписано представником Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» Єною В.В., на підтвердження повноважень якої до заяви додана копія довіреності № 01-23/83 від 05 квітня 2021 року, виданої за підписом виконуючого обов`язки генерального директора Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» Чуркіна А.О.

За змістом довіреності Єні В.В. як представнику товариства, яка працює юрисконсультом сектору з претензійно - позовної роботи юридичного управління Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», надані права представляти довірителя при провадженні справ в судах всіх видів з наданням прав, підписувати та подавати процесуальні документи, зокрема, заяви про видачу судового наказу (а. с. 16).

Заява про видачу судового наказу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» підписана представником заявника Єною В.В. на підставі довіреності від 05 квітня 2021 року, яка є дійсною.

Пунктами 1 та 2 частини 6 цієї статті визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн.
Матеріали справи свідчать, що предметом заяви є стягнення заборгованості у розмірі 13 193,28 грн, що значно менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), тому дана справа є незначної складності та по суті відноситься до малозначних.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд не врахував того, що справа є малозначною. Інтереси товариства представляє особа, яка працює у товаристві юрисконсультом та має відповідно до частини 2 статті 60 ЦПК України бути представником.

Отже, враховуючи викладене, підстав для висновку про відсутність повноважень представника на підписання заяви не вбачається.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про покладення судових витрат на боржницю за наслідками розгляду апеляційної скарги не може бути задоволено, оскільки розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом за результатами розгляду заяви по суті заявлених вимог. Наразі розглянуто лише процесуальне питання.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, п.4 ч.1 ст.379 ст. 381-384 ЦПК України 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - задовольнити.
Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2021 року - скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                 І.В. Бурлака

Судді                                                         А. В. Котелевець

                                                               О. В. Маміна
Повний текст постанови складено 27 січня 2022 року.