ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22298/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просила суд: 
1) визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2021 № 150-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 »;
2) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації;
3) cтягнути з Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі, визначеній на момент ухвалення судового рішення по даній справі;
4) допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією позивача поновлено на посаді розпорядженням №       149-к/тр від 02.08.2021, однак, розпорядженням № 150-к/тр від 03.08.2021 її знову звільнено з посади у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності на підставі розпорядження № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році».
Позивач стверджує, що на момент звільнення її з займаної посади вона з 19.07.2021 знаходилась на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АЛГ №542003, та свідчить про незаконний характер оскаржуваного розпорядження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано розпорядження голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2021 № 150-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 04.08.2021.
Стягнуто з Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.08.2021 по 07.12.2021 у розмірі 81       532,00 грн. (вісімдесят одна тисяча п`ятсот тридцять дві гривні 00 копійок).
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 04.08.2021.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 20074,17 грн. (двадцять тисяч сімдесят чотири гривні 17 копійок).
Управлінням соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки позивачем жодних доказів щодо підтвердження її тимчасової непрацездатності у період прийняття оскаржуваного розпорядження не надавалось, відтак ОСОБА_1 правомірно звільнено з займаної посади у зв`язку з виставленням негативної оцінки за результатами її службової діяльності у 2020 році.
На думку апелянта, судом першої інстанції протиправно не було застосовано норми частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», що свідчить про безпідставне поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації.
Крім того, як вказує апелянт, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції повинен був керуватись наданою Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією довідкою про середню заробітну плату позивача.
Крім того, не погоджуючись з вказаним рішенням, Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
Зазначена апеляційна скарга обгрунтована тим, що оскільки за результатами службової діяльності за 2020 рік позивачеві виставлено негативну оцінку, відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» остання підлягала звільненню.
За твердженням апелянта - Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації оцінювання результатів службової діяльності позивача проведено у чіткій відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» та Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2017 № 640, відтак при звільненні позивача Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 починаючи з 26.05.1996 перебувала на посаді начальника Управління праці та соціального захисту населення Святошинської в місті Києві державної адміністрації.
15 липня 2020 року на підставі доручення Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 13 проведено перевірку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в результаті чого головним спеціалістом тендерних процедур ОСОБА_2 було складено інформаційну довідку від 27.07.2020, якою було встановлено порушення Управлінням частини першої ст. 164-14 КУпАП.
На підставі вказаної інформаційної довідки від 27.07.2020 розпорядженням Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.07.2020 № 122- к/тр було порушено дисциплінарне провадження відносно позивачки, як начальника Управління соціального захисту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.
У подальшому, розпорядженням Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.07.2020 № 480 було утворено дисциплінарну комісію.
За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарною комісією встановлено наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, а саме перевищення службових повноважень, яке не містить складу кримінального або адміністративного порушення, що полягає у затвердженні документації по закупівлям, чим порушено вимоги пункту 5 частини десятої статті 11 Закону України «Про публічні закупівлі», пунктів, 6, 7 частини першої ст. 8, частини першої ст. 9 Закону України «Про державну службу», Положення про управління праці та соціального захисту населення, затверджене розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.01.2019 № 10 та посадову інструкцію начальника управління праці та соціального захисту населення.
Як наслідок, 14.08.2020 було прийнято розпорядження № 136-к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби до ОСОБА_1 ». 
Оскільки позивач знаходився на лікарняному з 04.08.2020 по 30.11.2020, тому розпорядження № 136-к/тр набуло чинності лише в перший день виходу на роботу 01.12.2020.
У свою чергу, в цей же день, 01.12.2020 Головою Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_3 було прийнято розпорядження № 224-к/тр «Про передачу справ і довіреного у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майна, виплату компенсації та невикористані дні щорічної та додаткової відпусток ОСОБА_1 , внесення змін до розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.08.2020 № 136-к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби до ОСОБА_1 » та розпорядження № 225-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », яким відповідно до п. 3 частини першої ст. 87 Закону України «Про державну службу» повторно було звільнено позивача, начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, 01.12.2020 у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності на підставі розпорядження № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році» та листа виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» від 19.10.2020 № 001-3296.
У свою чергу, затвердженим щодо позивача висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році виставлено негативну оцінку. 
На підставі даного висновку прийнято розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 №225-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Не погоджуючись з вказаним розпорядженням, позивач звернулась з відповідним позовом до суду, за наслідками розгляду якого рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 640/20223/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Святошинської районної в міста Києві державної адміністрації від 14.08.2020 № 136-к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби до ОСОБА_1 ».
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році, що затверджений розпорядженням Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 року № 223-к/тр, в частині відносно ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», в частині відносно ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 року № 224-к/тр «Про передачу справ і довіреного у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майна, виплату компенсації та невикористані дні щорічної та додаткової відпусток ОСОБА_1 , внесення змін до розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.08.2020 № 136-к/тр «Про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби до ОСОБА_1 ».
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 225-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 02.12.2020.
Стягнуто з Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.12.2020 по 30.06.2021 в сумі 131 563, 00 грн.
В іншій частині - відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 02.12.2020 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 20074,17 грн. (двадцять тисяч сімдесят чотири гривні 17 копійок).
На виконання вказаного рішення суду, Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією розпорядженням № 149-к/тр від 02.08.2021 позивача поновлено на посаді начальника Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. 
Однак, розпорядженням № 150-к/тр від 03.08.2021 ОСОБА_1 було знову звільнено з посади у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності на підставі розпорядження № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році».
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки як розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 року № 225-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » так і розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2021 №150-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » прийнято на підставі розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», в частині відносно позивача, яке було скасовано у судовому порядку під час вирішення справи №826/20223/20, вказане свідчить про наявність підстав для скасування такого розпорядження.
Як наслідок, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу за час вимушеного прогулу в межах даної справи становить 81 532 грн. 
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У свою чергу, Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII   (далі - Закон №889-VIII) регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (частина перша статті 3).
За змістом статті 34 Закону № 889-VIII призначення на посаду державного службовця здійснюється безстроково, крім випадків, визначених цим та іншими законами України.
Згідно пункту 10 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Статтею 61 Закону № 889-VIII передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.
За змістом статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний особисто виконувати покладені на нього посадові обов`язки.
У відповідності до пункту 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Так, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення згідно з частиною першою статті 87 Закону №889-VIII є:
1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;
1-1) ліквідація державного органу;
2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;
3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;
4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
З аналізу вищевикладених норм вбачається виключні підстави для припинення державної служби.
У свою чергу, відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону №889-VIII наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи оскаржуване розпорядження, відповідач керувався пунктом 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», листа Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.08.2021 № 051-16326-006.
Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/20223/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 зокрема визнано протиправним та скасовано розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 року № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», в частині відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до частини четвертої ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на вказане, розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», в частині ОСОБА_1 не створює жодних правових та негативних наслідків щодо особи, відносно якої такий акт прийнято. 
У той же час, колегія суддів враховує, що станом на момент прийняття оскаржуваного розпорядження (03.08.2021) рішення Окружному адміністративного суду м.       Києва від 30.06.2021 не набрало законної сили, з огляду на апеляційне оскарження такого рішення.
Разом з тим, не зважаючи на вказане, Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією, прийнято рішення про повторне звільнення позивача на тих самих підставах, зокрема, на підставі розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр, якому рішенням суду від 30.06.2021 у справі № 640/20223/20 вже надана оцінка.
Крім того як свідчать матеріали справи, починаючи з 19.07.2021 по 13.08.2021 позивачка перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 12.08.2021 Серія АЛГ № 542003.
У свою чергу, представник позивача - адвокат Герасимова Т.І. листом від 22.07.2021 повідомила Голову Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 про те, що 08.07.2021 нею отримано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/20223/20, відповідно до якого судом поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 02.12.2020, у зв`язку з чим, адвокат просила Голову повідомити її та позивача про дату та час фактичного допуску позивача до виконання службових обов`язків, надання робочого місця та фактичного виконання рішення у зв`язку із перебування останньої на лікуванні. 
Відтак, станом на 03.08.2021 (дата прийняття оскаржуваного розпорядження) Святошинській районній в місті Києві державної адміністрації фактично було відомо про перебування позивача на лікарняному.
Відповідно до частини третьої 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.
Тобто, у разі перебування працівника в тимчасовій непрацездатності його звільнення не допускається.
При цьому, Конституційний Суд України у рішенні від 04.09.2019 № 6-р(II)/2019 зазначив, що положеннями частини третьої статті 40 Кодексу закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. 
У даному випадку, і розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 225-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » так і розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2021 № 150-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 » прийнято на підставі розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.12.2020 № 223-к/тр «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» у 2020 році», що свідчить про повторне звільнення позивача з тих самих обставин та однакових підстав.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність розпорядження Голови Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.08.2021 № 150-к/тр та як наслідок необхідність поновлення позивача на посаді начальника управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 04.08.2021.
Доводи апелянтів про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України, є безпідставними, оскільки відповідно до частини третьої статті 5 Закону №   889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом, відтак, зважаючи на викладене, при звільненні позивача з державної служби слід враховувати положення частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України.
Посилання апелянтів про те, шо останньому не було відомо про перебування позивача на лікарняному колегія суддів оцінює критично, оскільки адвокат - Герасимова Т.І. листом від 22.07.2021 повідомила Голову Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Павловського С.А. про те, що позивач перебуває на лікуванні (лікарняному), яким отримано 25.07.2021 за трек-номером відправлення 0315125712259.
Частиною другою ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.
У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Із пункту 5 вказаного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 у справі №820/5932/16.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 11-134ас18) підтримала правову позицію, сформульовану раніше Верховним Судом України, та вказала, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.
У даному випадку, надана Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією довідка від 10.09.2021 № 13683/35-01/07 про середньомісячну заробітну плата позивача станом на 03.08.2021 у розмірі 8150,00 грн судом першої інстанції вірно відхилено, так як така довідка стосується не останніх двох місяців перед звільненням, а стосується середньомісячної заробітної плати станом на день звільнення. 
Також, надана довідка не містить розрахунку середньоденної заробітної плати позивача, з огляду на витребування ухвалою суду від 31.08.2021 довідку саме про середню заробітну плату позивача за останні два місяці перед звільненням.
Відтак, судом першої інстанції вірно взято під час обрахунку довідку Управління соціального захисту Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про середню заробітну плату (дохід) від 01.06.2021 № 8357/35-01/07, згідно якої середньоденна заробітна плата позивача становить 926,50 грн.
Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу за час вимушеного прогулу в межах даної справи становить 81 532,00 грн. (926,50 грн * 88 днів вимушеного прогугу з 03.08.2021 по 07.12.2021).
Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації та Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації -  залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                      В.П. Мельничук