ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.005987
адміністративне провадження № К/9901/3335/21, К/9901/4203/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Коваленко Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Львівської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології Розваг» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 (судді - Запотічний І.І., Глушко І.В., Довга О.І.) 
у справі за позовом Приватного підприємства «Туристична агенція «Всесвіт» до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Технології Розваг» про визнання протиправною і скасування ухвали, встановив:
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У листопаді 2019 року ПП «Туристична агенція «Всесвіт» звернулось до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №5526 від 19.09.2019 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 27.01.2011 №120 "Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м. Львова", в частині пункту 1.2 щодо доповнення Додатку 2 пунктом 72-15 згідно з додатком до цієї ухвали, відповідно до якого "перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування" доповнений земельною ділянкою, визначеною для службового паркування на 3 (три) транспортні засоби за адресою: м. Львів, вул. Ф.Ліста.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ
Ухвалою Львівської міської ради №120 від 27.01.2011 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м. Львова» затверджено, зокрема: ставки збору за місця для паркування транспортних засобів та плату за паркування транспортних засобів на території м. Львова; перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування, загальної площі та кількості місць для паркування; межі зон паркування на території м. Львова для паркування транспортних засобів та типовий Договір про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів. 
Позивач зареєстрований як юридична особа з 07.03.2000; місцезнаходження: м. Львів, вул. Ференца Ліста, буд. 3, кв. 3. Позивач використовує в господарській діяльності нежитлове приміщення на першому поверсі будинку №3 по вул. Ф.Ліста у м. Львові.
На підставі розробленого ЛФ ВАТ ПВІ «Укркомундорпроект» та погодженого Відділом комунального господарства Галицької РДА Львівської міської ради та Державтоінспекцією «Проекту перемощення тротуару по вул. Ф.Ліста», ПП «Туристична компанія «Всесвіт» протягом тривалого часу використовує прилеглу до будинку №3 по вул. Ф.Ліста у м. Львові територію для стоянки легкових автомобілів працівників та відвідувачів. 
ТОВ «Технологія Розваг» зареєстроване як юридична особа 10.01.2017 та здійснює господарську діяльність з надання послуг готелю та ресторану в будівлі по вул. Ф.Ліста, 4.
На замовлення ТОВ «Технологія Розваг», ТОВ «Шеремета архітект груп» розроблено Паспорт майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Ф.Ліста, 3, згідно з техніко-економічними показниками якого, заплановано розміщення 3 (трьох) парко-місць, в тому числі      1 (одне) для осіб з особливими потребами, загальною площею 34,5 м.кв.
Листом №10185/41/12/02-2019 від 19.06.2019 Управління патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції погодило надану ТзОВ «Технології розваг» схему влаштування майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Ф.Ліста, 3 у м. Львові, в частині забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з листом №2401-4606 від 11.07.2019 Управління архітектури та урбаністики Депратаменту містобудування Львівської міської ради не заперечує щодо облаштування ТОВ «Технології розваг» гостьового майданчика для паркування транспортних засобів в кількості 3 (трьох) парко-місць, в тому числі      1 (одне) для осіб з особливими потребами, на вул. Ф.Ліста, 3 у м. Львові.
15.07.2019 ТзОВ «Технологія Розваг» звернулось до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із заявою (вх.№2-21516-23) про внесення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Ф.Ліста, 3 до переліку земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів.
На підставі цього звернення Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради підготовлено проект ухвали «Про внесення змін до ухвали міської ради від 27.01.2011 №120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м. Львова».
Відповідно до пояснювальної записки до вказаного проекту ухвали, Департаментом економічного розвитку запропоновано доповнити перелік ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів, такими земельними ділянками: вул. Ф.Ліста      ТОВ «Технологія Розваг» (3 парко-місця); вул. М.Мурави      ТзОВ «Марія» (4 парко-місця).
Згідно з протоколом №119 засідання Постійної комісії інженерного господарства, зв`язку та житлової політики від 10.09.2019, комісія погодила доповнення до переліку спеціальних земельних ділянок для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування: службове паркування      вул. Ф.Ліста      3, вул. М.Мурави      4.
З метою створення належних умов для паркування транспортних засобів на території м. Львова, відповідно до Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2019 №1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів», 19.09.2019 Львівською міською радою прийнято ухвалу №5526 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 27.01.2011 №120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м. Львова».
Пунктом 1.2 вказаної ухвали вирішено: Додаток 2 ухвали Львівської міської ради від 27.01.2011 №120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м.Львова» доповнити пунктами 72-15, 72-16 згідно з додатком до цієї ухвали, відповідно до якого «перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування» доповнений, зокрема, земельною ділянкою, визначеною для службового паркування на 3 (три) транспортні засоби за адресою: м. Львів, вул.Ф.Ліста.
Не погоджуючись з ухвалою відповідача №5526 від 19.09.2019, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідач протиправно, з порушенням встановленого порядку та без наданих на це йому повноважень прийняв оскаржувану ухвалу №5526 від 19.09.2019. 
Також покликався на те, що він тривалий час відкрито користувався територією, прилеглою до будинку №3 по вул. Ф.Ліста у м. Львові, використовуючи цю ділянку для паркування транспортних засобів.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, крім іншого, виходив з того, що 10.09.2019, на засіданні Постійної комісії інженерного господарства, зв`язку та житлової політики Львівської міської ради було розглянуто проект ухвали "Про внесення змін до ухвали міської ради від 27.01.2011 №120 "Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та паркування транспортних засобів на території м. Львова". Засідання комісії було правомочним, так як на ньому були присутні 8 (вісім) з 11-ти членів комісії. Протокол засідання комісії №119 підписаний головою та секретарем постійної комісії. До протоколу не долучено окремих думок членів комісії по даному питанню.
Крім цього, суд виходив з того, що факт обговорення спірного проекту ухвали підтверджується також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом засідання комісії. 
При цьому суд не взяв до уваги доводи позивача, в обґрунтування протиправності оскаржуваної ухвали, про відсутність в протоколі результатів поіменного голосування по даному питанню членами комісії, оскільки жоден з членів комісії не висловлював заперечень щодо погодження обговореного проекту ухвали. Окремі недоліки в проведенні засідання постійної комісії та оформленню відповідного протоколу, на переконання суду, самі по собі не можуть бути підставою для висновку про протиправність оскаржуваної ухвали.
Крім того, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, в чому саме полягають порушення його прав оскаржуваною ухвалою, відтак не обґрунтовано права на звернення до суду з даним позовом. 
Суд відхилив доводи позивача про тривале та відкрите використання спірної ділянки для паркування автомобілів, як на підставу для звернення до суду, оскільки доказів оформлення чи хоча б звернень до уповноважених органів для оформлення прав на таку ділянку для паркування автомобілів у встановленому законодавством порядку позивачем не надано.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5526 від 19.09.2019 в частині пункту 1.2 щодо доповнення Додатку 2 пунктом 72-15 згідно з додатком до цієї ухвали, відповідно до якого перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування доповнений земельною ділянкою, визначеною для службового паркування на 3 (три) транспортні засоби за адресою: м. Львів, вул. Ф.Ліста.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що із дослідженого в судовому засіданні 21.12.2020 відеозапису засідання Комісії інженерного господарства, транспорту, зв`язку та житлової політики Львівської міської ради від 10.09.2019, вбачається що мав місце факт обговорення питання щодо доповнення переліку спеціальних земельних ділянок визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування по вул. Ф.Ліста 3 у м. Львові, однак саме на голосування членів комісії дане питання не ставилось та, відповідно, і голосування не проводилось.
Апеляційний суд дійшов висновку, що не відображення у протоколі засідання постійної комісії № 119 від 10.09.2019 результатів поіменного голосування членів комісії, присутніх на її засіданні, щодо погодження доповнення переліку спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування та кількості місць для паркування: службове паркування - Ф.Ліста - 3, є порушенням п. 3.14 Положення про постійні комісії Львівської міської ради 7-го скликання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури при прийнятті оскаржуваної ухвали  міської ради.
Суд визнав безпідставними  посилання представника відповідача на допущену технічну помилку щодо не відображення в протоколі №119 від 10.09.2019 результатів голосування при розгляді п.13 Комісією інженерного господарства, транспорту, зв`язку та житлової політики, оскільки такі  спростовуються відеозаписом засідання цієї комісії вказаного вище дня, з якого вбачається, що дійсно проходило обговорення цього питання, однак на голосування членів комісії дане питання не ставилось та, відповідно, і голосування по ньому не проводилось.
Крім того апеляційний суд дійшов висновку про доведення позивачем права звернення до суду з цим позовом, оскільки оскаржувана ухвала має ознаки нормативно-правового характеру та стосується невизначеного кола осіб.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ
В обгрунтування касаційної скарги відповідач покликається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення. Зокрема, покликається на те, що судом апеляційної інстанції не досліджено належним чином питання порушення прав позивача прийняттям оскаржуваної ухвали.
Також покликається на те, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про протиправність оскаржуваної ухвали, оскільки окремі недоліки в проведені засідання постійної комісії та оформленні відповідного протоколу, не можуть бути підставою для висновку про її протиправність. Крім того, Регламентом передбачено можливість прийняття радою рішення і без попереднього розгляду відповідного питання постійною комісією
В обгрунтування касаційної скарги третя особа покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанції порушено правила юрисдикції, оскільки розгляд цього спору не віднесено до компетенції адміністративних судів.
На думку третьої особи спір виник між ним та позивачем щодо користування місцем для паркування, вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а сама по собі участь у справі суб`єкта владних повноважень не відносить її до справ адміністративної юрисдикції.
Також покликається на те, що справи за участі органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, в яких вони реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, підвідомчі господарським судам.
У відзиві на касаційні скарги позивач просив у їх задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо доводів касаційної скарги третьої особи
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від  21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно ст. 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Відповідно до пунктів 24 та 56^1 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України та затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів.
Відповідно до пункту 8 статті 28 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка та затвердження переліку спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів.
Аналогічні повноваження органів місцевого самоврядування закріплені у статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Пунктом 8 Правил паркування транспортних засобів (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342) передбачено, що розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.
На виконання вимог цих Правил Львівською міською радою затверджено Положення про паркування транспортних засобів у м. Львові (ухвала від 29.12.2011 №1072).
Відповідно до пункту 3.2. цих правил організація майданчиків для паркування у м. Львові здійснюється за ініціативою органів державної влади та місцевого самоврядування чи за поданням суб`єктів підприємницької діяльності за попереднім погодженням з уповноваженим органом ГУ Національної поліції України у Львівській області та адміністрації відповідного району міста.
Пунктом 3.4. Правил №1072 передбачено, що перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів, у якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджує міська рада.
Реалізуючи надані законом повноваження відповідач у цій справі як орган місцевого самоврядування прийняв ухвалу від 27.01.2011 №120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м.Львова».
Одночасно цією ухвалою, крім іншого, затверджено Перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування, загальної площі та кількості місць для паркування.
Таким чином, вказане рішення є актом управління органу місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на реалізацію наданих законом владних-управлінських функцій, встановлює загальні правила регулювання однотипних відносин, і яке розраховане на довгострокове та неодноразове застосування.
За такими ознаками зазначене рішення відповідає поняттю нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування.
При цьому, рішення (ухвали), якими в подальшому вносяться зміни до такого акту, також є актами нормативного характеру. Водночас, зміни можуть містити як приписи нормативного характеру, так і індивідуального, і в такому випадку таке рішення буде відповідати поняттю акту змішаного типу.
Предметом оскарження у цій справі є окремий пункт 1.2 ухвали Львівської міської ради №5526 від 19.09.2019, яким внесено зміни в ухвалу від 27.01.2011 №120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м.Львова» в частині доповнення Переліку спеціальних земельних ділянок.
Оскільки оскаржуваним у цій справі пунктом 1.2 внесено зміни до акту нормативного характеру, такі зміни стали невід`ємною частиною такого акту, тому також відповідають поняттю акту нормативного характеру. Цей пункт лише визначає адресу розташування місця для паркування транспортних засобів і сам по собі не містить індивідально виражених приписів, які б стосувались прав чи інтересів конкретно визначених осіб і відносило його до актів індивідуальної дії.
Подальше укладення з третьою особою договору на використання місця для паркування, на що також покликається третя особа в обгрунтування доводів касаційної скарги щодо питань юрисдикції, природу оскаржуваного акту нормативного характеру та порядок його оскарження не змінює. До того ж, укладення договору відбулось на реалізацію інших пунктів ухвали №5526, які не є предметом оскарження у цій справі.
Також безпідставним є покликання третьої особи в обгрунтування касаційної скарги на те, що сама по собі участь у справі суб`єкта владних повноважень не відносить її до справ адміністративної юрисдикції, оскільки крім участі у справі суб`єкта владних повноважень предметом спору є акт нормативного характеру, що в силу приписів пункту першого частини першої статті 19, статті 264 КАС України відносить розгляд цієї справи до юрисдикції саме адміністративних судів. 
Покликання третьої особи в обгрунтування касаційної скарги на те, що у спірних правовідносинах відповідач є рівним з іншими суб`єктами учасником земельних відносин також є безпідставним, оскільки прийняття оскаржуваної ухвали пов`язане не з реалізацією міською радою повноважень у сфері регулювання земельних відносин (пункт 34 статті 26 Закону 280/97-ВР), а повноважень щодо встановлення місцевих податків і зборів та затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів (пункти 24 та 56^1 частини першої статті 26 Закону 280/97-ВР).
За таких обставин судами попередніх інстанцій правильно визначено юрисдикцію спору та розглянуто справу за правилами адміністративного судочинства, відтак касаційна скарга третьої особи задоволенню не підлягає.
Щодо доводів касаційної скарги відповідача
Відповідно до частини першої статті 47 Закону 280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
Відповідно до частини 4 цієї статті постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 32 Регламенту Львівської міської ради 7-го скликання поданню питань для розгляду на пленарних засіданнях Ради передує їх розгляд у постійних комісіях Ради, до сфери повноважень яких належать ці питання.
Постійні комісії Ради вивчають, попередньо розглядають і готують проекти рішень, висновки і рекомендації до проектів рішень, які належать до їх компетенції, здійснюють контроль за виконанням рішень Ради.
Таким чином, однією із обов`язкових стадій процедури прийняття органом місцевого самоврядування рішень, в т.ч. актів нормативного характеру, є вивчення, попередній розгляд і підготовка відповідного питання постійною комісією ради та розробка за наслідками розгляду проекту рішення.
Процедура прийняття міською радою рішень, щодо питань які віднесні до її виключної компетенції, певною мірою схожа на законотворчу процедуру, у якій попередній розгляд питань віднесено до повноважень відповідних комітетів Верховної Ради України.
Конституційний Суд України в рішенні від 26 квітня 2018 року № 4-р/2018 (справа щодо конституційності Закону України «Про всеукраїнський референдум), серед іншого, дійшов висновку, що Верховна Рада України не дотримала встановленої конституційної процедури розгляду і ухвалення Закону № 5475, про що свідчить те, що Законопроект № 6278 не було розглянуто на засіданні відповідного комітету Верховної Ради України.
При цьому, Конституційний Суд України виходив з того, що «згідно з частиною першою статті 89 Конституції України "Верховна Рада України для здійснення законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до її повноважень, виконання контрольних функцій відповідно до Конституції України створює з числа народних депутатів України комітети Верховної Ради України та обирає голів, перших заступників, заступників голів та секретарів цих комітетів". Із наведеного випливає, що встановлене Конституцією України функціональне призначення комітетів Верховної Ради України передбачає, зокрема, здійснення ними законопроектної роботи, підготовки та попереднього розгляду питань, віднесених до повноважень парламенту. Конституційний Суд України вважає, що розгляд законопроекту у Верховній Раді України без участі відповідного комітету Верховної Ради України слід вважати порушенням конституційної процедури розгляду закону в контексті частини першої статті 152 Конституції України».
На думку колегії суддів такий підхід у питанні дотримання процедури прийняття нормативно-правових актів необхідно застосувати і під час розгляду цієї справи.
Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що під час засідання постійної комісії з питань інженерного господарства, транспорту, зв`язку та житлової політики Львівської міської ради питання погодження доповнення переліку спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів на голосування членів комісії не ставилось, голосування з цього питання не проводилось і його результати у протоколі засідання комісії не відображені.
Такі недоліки попереднього розгляду спірного питання постійною комісією ради, який в силу приписів закону є обов`язковою складовою передбаченої законом процедури прийняття рішень органом місцевого самоврядування, є суттєвими, відтак апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про порушення відповідачем процедури під час прийняття оскаржуваної ухвали.
Саме по собі обговорення спірного питання на засіданні постійної комісії, наявність кворуму та відсутність окремих думок членів комісії не може бути доказом того, що таке питання було попередньо розглянуте постійною комісією як того вимагає стаття 47 Закону 280/97-ВР та стаття 32 Регламенту, а тому доводи касаційної скарги відповідача в цій частині є безпідставними.
Покликання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на положення частини 4 статті 32 Регламенту, якою передбачено можливість винесення на пленарне засідання ради питання без його попереднього розгляду постійною комісією, є безпідставним, оскільки Закон 280/97-ВР таких винятків із загальної процедури не містить.
Окрім того, з відеозапису засідання комісії судами було встановлено, що Відповідачу, на час прийняття рішення, було відомо, що на підставі розробленого ЛФ ВАТ ПВІ «Укркомундорпроект» та погодженого Відділом комунального господарства Галицької РДА Львівської міської ради та Державтоінспекцією «Проекту перемощення тротуару по вул. Ф.Ліста» ПП «Туристична компанія «Всесвіт» протягом тривалого часу відкрито використовує прилеглу до будинку №3 по вул. Ф.Ліста у м. Львові територію для стоянки легкових автомобілів працівників та відвідувачів. 
Відомо було і про наявність певного конфлікту щодо цієї території між ПП «Туристична компанія «Всесвіт» та ТОВ «Технології розваг». Рішення приймалося з урахування того, що цей конфлікт зацікавленими сторонами врегульовано. При цьому представника ПП «Туристична компанія «Всесвіт» на засідання не було.
Не зважаючи на те, що відповідних дозвільних документів ПП «Туристична компанія «Всесвіт» відповідно до Положення про паркування транспортних засобів у м. Львові не отримувало, воно має законний інтерес щодо продовження використання цієї території, на рівні з іншими претендентами. 
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Як встановлено судами згідно пояснювальної записки Департаменту економічного розвитку запропоновано доповнити перелік ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів, такими земельними ділянками: вул. Ф.Ліста ТОВ «Технологія Розваг» (3 парко-місця); вул. М.Мурави ТзОВ «Марія» (4 парко-місця).
У п. 2 оскаржуваної ухвали приписано суб`єктам господарювання, які звернулись щодо облаштування майданчиків для паркування за адресами, переліченими в додатку до цієї ухвали (в т.ч. Ф.Ліста) укласти з управління транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури договори про використання земельних ділянок, спеціально визначених для забезпечення паркування транспортних засобів.
Оскільки щодо облаштування майданчику для паркування звернулося ТОВ «Технології розваг», то на підставі ухвали договір мав бути укладений саме з цим товариством. При цьому можливість укладення такого договору з іншими зацікавленими особами, зокрема ПП «Туристична компанія «Всесвіт», не було враховано.
Зважаючи на це, інтереси ПП «Туристична компанія «Всесвіт» щодо паркування транспортних засобів на прилеглій території було порушено. З огляду на це, ухвала, що оскаржується, прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тобто необґрунтовано; без урахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тобто непропорційно; без урахування права особи, якої стосується рішення, на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішення судом апеляційної інстанції додержано норми матеріального та процесуального права, тому касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в:
Касаційні скарги Львівської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології Розваг» залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 у цій справі - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

Н.В. Коваленко