П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/17228/21	
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром у термін з 01.04.2019 року пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та перерахованої на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО109221 від 02.03.2021 року, а саме з врахуванням:
1. посадового окладу в розмірі: 8600,00 грн.;
2. окладу за військовим званням в розмірі: 1480,00 грн.;
3. надбавки за вислугу років в розмірі: 5040,00 грн.;
4. надбавки за особливості проходження служби: 65% від суми пп.1, 2, 3, що дорівнює: 9828,00 грн.;
5. надбавки за темність: 15% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 1290,00 грн.,
6. премії: 35% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 3010,00 грн.;
7. а також з урахуванням встановлених ОСОБА_1 підвищень, надбавок, доплат до пенсії;
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01.04.2019 року основного розміру пенсії у розмірі 89%, якій раніше був встановленого при призначенні у 2006 році ОСОБА_1 пенсії, відповідно до Закону України №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та підтверджений рішенням ООАС від 26.10.2018 року по справі №1540/4764/18, до 80% відповідних сум грошового забезпечення;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 , з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО109221 від 02.03.2021 року (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром (із врахуванням раніше виплачених сум).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року безпідставно обмежив розмір виплачуваної йому пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Крім того, відповідачем, на думку позивача, було протиправно зменшено основний розмір пенсії позивача з 89% на 80% врахованого грошового забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з листопада 2006 року отримує пенсію, основний розмір якої становив 89% відповідних сум грошового забезпечення.
При проведенні перерахунку у 2018 році, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, Позивачу зменшений основний розмір грошового забезпечення з 89% до 80%.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у справі №1540/4764/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року ОСОБА_1 пенсії, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 89 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.
Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року по справі №1540/4764/18, яке набрало законної сили на підставі ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2018 року, Позивачу 21.01.2019 року проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 89 відсотків грошового забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року у справі №420/6678/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
На підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року по справі №420/6678/21, яке набрало законної сили 30.06.2021 року, Головним управлінням 02.07.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з 01.04.2019 року в розмірі 100% обчисленої пенсії та з 01.04.2019 року на підставі наданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки від 02.03.2021 року №ЮО109221 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 02.07.2021 року, пенсія позивачу перерахована з 01.04.2019 року виходячи з 80% грошового забезпечення та в підсумку пенсія обчислена в розмірі 17828,83 грн. та обмежена сумою в 14970,00 грн..
Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії з 02.07.2021 року, перерахована пенсія позивачу обчислена з 01.08.2021 року виходячи з 80% грошового забезпечення та в підсумку пенсія обчислена в розмірі 30039,60 грн. та обмежена сумою в 18540,00 грн..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та від 21.02.2018 року №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, (надалі - Закон №2262-ХІІ), якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, втратила чинність з дня проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (надалі - Закон №2262-XII) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі.
Статтею 21 Закону №2262-XII визначено, що пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни II групи - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Статтею 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт «а» статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт «а» ст.13).
З системного аналізу вищевказаних положень чинного законодавства, колегія суддів вбачає, що положення статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є додатковою гарантією військовослужбовцям, які отримали інвалідність і мають необхідну для призначення пенсії за цим Законом вислугу років, оскільки загальні розмірі пенсії по інвалідності особам, які не мають права на пенсію за вислугою років, встановлюються в розмірі, зокрема, інвалідам війни ІІ групи - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
При цьому, частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Колегія суддів наголошує, що поняття «розмір пенсії за вислугу років», передбачене у статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є ширшим, ніж поняття «грошове забезпечення», та у контексті обставин даної справи включає у себе, в тому числі, відсоткове значення від розміру грошового забезпечення, яке застосовується під час призначення пенсії.
Враховуючи викладене, оскільки право позивача, на отримання пенсії у розмірі 89% грошового забезпечення, вже було встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року по справі №1540/4764/18, яке набрало законної сили та в силу приписів чинного законодавства України є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Отже, вірними є висновки суду першої інстанції щодо відсутності у пенсійного органу правових підстав для зменшення відсоткового розміру пенсії позивача при її новому перерахунку.
Щодо доводів апелянта про необхідність застосування до перерахованої пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність судова колегія зазначає.
Згідно Закону України від 24.12.2015 року №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.
Відповідно до Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Наведене означає, що з 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Тобто, внесені Законом України від 06.12.2016 року №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Таким чином, з 20.12.2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (надалі - Закон №3668-VI) в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.
Окрім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та, зокрема, в Закон №2262-XII, проте це мало місце до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною. 
Відтак, судова колегія зазначає, що застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.
Зазначене вище відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 09.11.2020 року у справі №813/678/18 та від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18.
Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.