КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 752/2652/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2875/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Мазур Ю.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
 
18 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про  стягнення страхового відшкодування
за апеляційною скаргою представника  Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - Журова Євгена Євгеновича на рішення  Голосіївського районного суду м. Києва  від  29 вересня   2021 року, 
 
встановив:
в лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 41 025 грн. 82 коп.;  компенсацію за користування затриманими коштами, із розрахунку 36% річних (за наданий кредит АТ «КБ ПриватБанк»), за період від першого платежу до повного розрахунку з ним; зобов`язати відповідача проводити розрахунки  з урахуванням ПДВ;  витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2 800 грн.;  витрати на оплату судового збору в розмірі 768,40 грн., посилаючись на те, що в результаті ДТП було ушкоджено належний йому автомобіль.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов було задоволено частково - стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 41 025 грн. 82 коп., та суму сплаченого судового збору 786 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача - Журов Є.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 369  ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 07.03.2018 о 05.15  на 8 км траси АД М-17 Херсон-Джанкой сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та  автомобіля марки  «ЗАЗ Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована відповідно Договору, укладеного ним з ПрАТ «СК «Країна»,  позивач звернувся до страхової компанії і за його заявою про виплату страхового відшкодування страховик сплатив  страхове відшкодування в  сумі 40 000 грн.  Однак позивач не погоджується з вказаною сумою, та просив стягнути додатково  частину страхового відшкодування в сумі 41 025 грн. 82 коп., яка була визначена у Звіті ФОП ОСОБА_4 №85/49.06.18 від 11.06.2018. Також позивач просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, отриманим для здійснення відновлювального ремонту в АТ «КБ «Приватбанк» за ставкою 36 відсотків  річних, витрати за проведення експертного дослідження щодо визначення матеріального збитку в сумі 2 800 грн., а також суму сплаченого судового збору. 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов було задоволено частково - стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 41 025 грн. 82 коп., та суму сплаченого судового збору 786 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в Звіті № 00252937 від 17.05.2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем «СПД ФОП ОСОБА_5 » на замовлення страховика, було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля розрахована станом на 07.03.2018 коли стався страховий випадок, проте це не дата складання даного Звіту, тобто питання, поставлені оцінювачу некоректно та суперечать умовам укладеного з позивачем договору, тому суд вважав звіт неналежним.
Відповідно до Звіту № 85/49.06.18 від 11.06.2018 про оцінку вартості матеріального збитку, виконаного ФОП « ОСОБА_4 » вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 98 274 грн. 82 коп., вартість матеріального збитку - 81 197 грн. 54 коп., ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження станом на 11.06.2018 становить 104 550 грн. 42 коп.
Відтак, різниця між розміром фактичної шкоди - 81 197 грн. 54  коп. та виплаченого страхового відшкодування - 40 171 грн.,72 коп. з вирахуванням франшизи становить 41 025 грн. 82 коп. та підлягає стягненню з відповідача.
Одночасно суд дійшов висновку, що дії ПрАТ СК «УНІКА» та ПрАТ «СК «Країна» не відповідають вимогам законодавства, страховики не належним чином виконали свої зобов`язання перед позивачем, та не виплатили йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Також зазначив, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, тобто реальні збитки, яких зазнали потерпілі особи від дій водіїв, які є винними у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Упущена вигода, запозичені потерпілими особами кошти тощо страховиком не відшкодовуються.
Відмовляючи в задоволенні стягнення з відповідача витрат на замовлення та проведення незалежної експертизи в розмірі 2 800 грн. суд зазначив, що ПрАТ «СК «Країна» не було допущено пропуску встановленого Законом десятиденного строку для огляду пошкодженого транспортного засобу, а саме рішення про здійснення страхового відшкодування було прийнято протягом обумовленого Законом строку - 90 днів з дня подання позивачем заяви про страхове відшкодування.
З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.
Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної чи юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 6 Закону № 1961-ІV зазначається, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхове відшкодування за страховим полісом відшкодовується потерпілій третій особі в разі настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу.
В ст. 28 Закону № 1961-ІV закріплено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України ( ст. 29 Закону №1961-ІV ).
На час ДТП  цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «СК «Країна» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7193675від  07.11.2017, відповідно до якого забезпеченим ним транспортним засобом є  автомобіль марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії полісу з 10.11.2017 по 09.11.2018 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у межах 200 000 грн., франшиза - 510 грн.
Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
В Звіті про  оцінку вартості матеріального збитку №85/49.06.18, який  був виготовлений 11.06.2018  ФОП « ОСОБА_4 » виготовлений на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 визначено в сумі 98 274 грн. 82 коп., вартість матеріального збитку,  - 81 197 грн. 54 коп., ринкова вартість колісного транспортного засобу до пошкодження станом на 11.06.2018 -104 550 грн. 42 коп.
Суд першої інстанції не мотивував, з яких підстав матеріальний збиток, заподіяний позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, та за яким було здійснено страхове відшкодування страховиком, був визначений неправильно.
На підставі Полісу № АК/8261079 від 16.11.2017 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.03.2018 була застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» зі строком дії вказаного полісу з 18.11.2017 по 17.11.2018.
З 01.12.2016 між страховими компаніями-членами МТСБУ почала діяти Угода про пряме врегулювання збитків, в тому числі ПрАТ «СК УНІКА» та ПрАТ «СК «Країна».
Здійснюючи виплату страхового відшкодування, страховик керувався  Звітом № 00252937 від 17.05.2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем «СПД ФЛП ОСОБА_6 ». В даному Звіті  ринкова вартість транспортного засобу «ЗАЗ Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 75 681 грн.,72 коп., вартість відновлювального ремонту - 76 340 грн. 44 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 60 340,59 грн., а вартість матеріального збитку -  75 681 грн.72 коп. Враховуючи вартість залишків в сумі 35 000 грн., розмір страхового відшкодування було визначено як різниця між вартістю залишків та вартістю автомобіля на день ДТП.
08.06.2018 ПрАТ «СК «УНІКА» сплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 40  171 грн. 72 коп., що підтверджується страховим актом № 00252937/ПВЗ та платіжним дорученням № 026690 від 08.06.2018.
Вказана сума страхового  відшкодування була погоджена з позивачем  відповідно до листа ПрАТ «СК УНІКА» від 08.06.2018 (а/с 139 т. 1). 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до положень  ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності,  суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по їх доказуванню.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1  статті 80 ЦПК України).
Стаття 30 Закону №1961-ІV  встановлює, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
В  п. 36.1 ст. 36 Закону №1961-ІV закріплено, страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Суд першої інстанції послався в своєму рішенні на положення   п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-ІV, згідно якого страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Таким чином,  суд першої інстанції, приймаючи як достатній доказ по справі взяв до уваги Звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 11.06.2018, виготовлений на замовлення позивача, та не врахував, що вартість відновлювального ремонту визначалась в ньому не на дату заподіяння збитків, а на дату оцінки, вартість автомобіля до ДТП була завищена, а розмір страхового відшкодування вже був узгоджений з позивачем при здійсненні виплати страховиком. 
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні. 
В  ст. 376 ЦПК України визначено підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якою, зокрема, є  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, рішення суд першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні  позову. 
Також з позивача на користь ПрАТ «СК «Країна» підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152 грн. 60 коп.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд
 
постановив: 
апеляційну скаргу   представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - Журова Євгена Євгеновича задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду  м. Києва від  29 вересня  2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судовий збір в розмірі 1 152 грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку  у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                
 
Судді