УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 380/7507/20
адміністративне провадження № К/990/3037/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльність, скасування розрахунків,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому з урахуванням заяв про зміну позовних вимог просив:
- визнати протиправними бездіяльність, дії та рішення Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області щодо виготовлення та не скасування протизаконних «Розрахунку доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 » від 24.01.2020 року, «Протоколу №1 засідання Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області» від 24.01.2020 року та довідок №91-00416 від 24.01.2020 року «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)», «Про грошове забезпечення в 2008 році», «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення .... що подається для призначення пенсії...» від 27.10.2014 року за №322 та щодо протизаконного не вчинення певних дій по виготовленні нових довідок на відшкодування шкоди, заподіяної їхніми протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю при нарахуванні і грошового пенсійного забезпечення, а саме - заниженого рівня суми щомісячної доплати за роботу в нічний час ОСОБА_1 , в розмірі 211,67 грн за чотири місяці, 52,92 грн за один місяць при недбалому та при неправильному виконанні розрахунків станом з 01.01.2008 року по 30.04.2008 року, виходячи з розміру посадового окладу 900,00 грн та у розмірі 147,00 грн за один місяць при недбалому та при неправильному виконанні розрахунків, виходячи з розміру посадового окладу 25000,00 грн;
- визнати протиправними бездіяльність, дії та рішення Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», яке діяло протизаконно, тобто всупереч вимог судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року у справі№1.380.2019.000760, яке набрало законної сили 13.09.2019 року, та щодо протизаконної відмови у виготовленні та не скеруванні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із урахуванням доплати за роботу у нічний час;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області, Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 , на відшкодування шкоди, заподіяної їхніми протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю при протизаконному нарахуванні та при виплаті грошового пенсійного забезпечення, а саме - при нарахуванні та при виплаті протизаконних занижених рівнів суми щомісячної доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 , через що:
скасувати «Розрахунок доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 » від 24.01.2020 року, «Протокол №1 засідання Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області» від 24.01.2020 року та довідки №91-00416 від 24.01.2020 року «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)», «Про грошове забезпечення в 2008 році», «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення .... що подається для призначення пенсії...» від 27.10.2014 року за №322 із неправильними та протизаконними розрахунками, наявність та недостовірність яких оскаржує позивач, на підставі та при наявності яких протизаконно виготовлено «Розрахунок доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 » від 24.01.2020року, «Протокол №1 засідання ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області» від 24.01.2020 року та довідки №91-00416 від 24.01.2020 року «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)»;
вчинити певні дії по виготовленні нових довідок за №91-00416 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)», «Про грошове забезпечення в 2008 році», «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення..., що подається для при значення пенсії...» за №322, але з іншими датами їхнього виготовлення) на підставі нового «Розрахунку доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 », «Протоколу №1 засідання ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області», але із іншими датами їхнього виготовлення, а саме - за 18 нічних змін відпрацьованих ОСОБА_1 станом від 31.12.2007 року по 01.01.2008 року та від 01.01.2008 року по 24.02.2008 року, а не за чотири місяці станом з 01.01.2008 по 30.04. 2008 року, наявність та недостовірність яких оскаржує позивач (який з 25.02.2008 року по 28.02.2008 року, як і з 01.04 2008 року по 16.04.2008 року перебував на лікарняному, а з 26.02.2008 року по 30.04.2008 року перебував у відпустці, як і з 30.04.2008 року ОСОБА_1 був уже на пенсії), які мають бути виготовлені у відповідності до вимог чинного законодавства України та долученої ОСОБА_1 до матеріалів цієї справи судової практикн (прецидентів) із розрахунками на підставі якої (яких) ОСОБА_1 виконано відповідний розрахунок;
нарахувати та сплатити ОСОБА_1 на підставі поновлених Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» Розрахунку «доплати за роботу у нічний час ОСОБА_1 » станом від 01.01.2008 року по 30.04.2008 року включно, з іншими датами його виготовлення, Протоколу №1 засідання ліквідаційної комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», з іншими датами його виготовлення, довідки №91-00416 від 24.01.2020 року «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)», з іншими датами її виготовлення, довідки «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення..., що подається для при значення пенсії...» з іншими датами її виготовлення, без обмеження у часі та просторі, із урахуванням виплачених сум, передбачених чинним законодавством станом на 01.01.2016 року, по даний час і у подальшому виплачувати доплату за роботу у нічний час;
- у відповідності до вимог ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль на виконання відповідачами 1, 2 та третьою особою судового рішення;
- за результатами розгляду поданого звіту (чи у разі неподання звіту) по даній заяві винести ухвалу у даній адміністративній справі №380/7507/20 про накладення штрафу на керівників відповідачів та третю особу
- застосувати до відповідачів 1, 2 та до третьої особи фінансові щомісячні санкції та щомісячні нарахування-3% річних, пені та інфляційного збільшення боргу та несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, у відповідності до законних вимог судовою рішення у цій справі».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 21 січня 2022 року.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України                              (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження у справі, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про наступне.
Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню:
1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;
2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього                              Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню у випадках, виключний перелік яких передбачений підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справамає виняткове значення для  нього та суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Проаналізувавши посилання скаржника на положення підпункту "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що вони не містять достатніх обґрунтувань та зводяться до припущень і не доводять наявність винятку, передбаченого підпунктом "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у цій справі. 
Крім того, твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього (підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України) не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів. Тому таке твердження також не може бути враховане судом касаційної інстанції.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої                              статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області та Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльність, скасування розрахунків. 
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик   Л.В. Тацій