ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/1369/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя:    Чус О.В. (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Подобєд І.М. 

секретар судового засідання Григоренко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача: Щелкунова В. В., довіреність №1390/1  від 25.05.2021 р.,  адвокат;
від відповідача: Корсік Я. І., довіреність № 26/05-21/1  від 26.05.2021 р.,  адвокат;
від третьої особи: Харламов Д. І., довіреність № 21/01-21/1  від 21.01.2021 р.,  адвокат;
вільний слухач: Дубов Г. В.,  
вільний слухач: Савченко М. О.,  
у залі засідання були присутні журналісти: 
Коваль О. Д
Шляхтунов М. І.
Шагабудтдинова Е.М.
розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” та Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 (повне рішення складено 20.09.2021, суддя Азізбекян Т.А.)  у справі №908/1369/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Вельтум-Запоріжжя”                 
до відповідача: Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” 
про визнання договору № 37/21 від 02.02.2021 недійсним

ВСТАНОВИВ:
Зміст і мотиви оскаржуваного рішення у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Вельтум-Запоріжжя” звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради про визнання договору № 37/21 надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів від 02.02.2021, який укладений між Комунальним закладом “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік”, недійсним.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилаючись на ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. 179 ГК України, ст. 35-1 Закону України “Про відходи” зазначив, що за результатами проведеного конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя між Запорізькою міською радою та ТОВ “Вельтум-Запоріжжя” укладений договір про надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя від 31.10.2019, строк дії якого з 01.01.2020 по 31.12.2029 включно. Таким чином, єдиним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя з 01.01.2020 по 31.12.2029 включно є позивач. Оскільки ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік” не визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя на період дії договору, то у відповідача відсутні правові підстави укладення договору на отримання послуг з поводження з побутовими відходами (вивезення та захоронення твердих побутових відходів) з ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік”. Договір № 37/21 від 02.02.2021, який був укладений між відповідачем та ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік”, не відповідає Типовому договору. Вважає, що договір не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує законні інтереси позивача, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 у даній справі позов задоволено.
Визнано недійсним договір № 37/21 від 02.02.2021 надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, укладений між Комунальним закладом “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік”. 
Стягнуто з Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вельтум-Запоріжжя” - 2270 грн. 00 коп. судового збору.
Рішення мотивовано тим, що послуги з поводження з побутовими підходами можуть надавати виключно певні суб`єкти господарювання за умови проходження конкурсу, а ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік” не визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя на період дії договору, то наявні правові підстави для визнання недійсним договору від 02.02.2021 № 37/21.
Укладення відповідачем оспорюваного договору № 37/21 від 02.02.2021 з ТОВ Екотехнологічна компанія “Гранік”, а не з ТОВ “Вельмут - Запоріжжя” (встановленим на законних підставах виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, які є предметом оспорюваного правочину) призводить до втрати позивачем доходів, які ним могли б бути реально одержані, якби його право не було порушене, що є порушенням законних інтересів позивача.

Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням, Відповідач - Комунальний заклад “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Запорізької області від 08.09.2021 у справі № 908/1369/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову. Також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду від 08.09.2021р. у справі № 908/1369/21 посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення Позивач отримав лише 01.10.2021р.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що зміст спірного правочину не суперечить законодавству, в тому числі і ст. 35 -1  Закону України «Про відходи».
Кошти відповідача є бюджетними коштами і спірний договір було укладено із суб`єктом господарської діяльності, який надає ці послуги на найкращих умовах. 
Претензії позивача полягають у тому, що ТОВ «ЕК «Гранік» не має права надавати послуги з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя, однак норма матеріального права не забороняє ТОВ «ЕК «Гранік» надавати ці послуги на території міста Запоріжжя, а фізичним чи юридичним особам укладати з ТОВ «ЕК «Гранік» договори з вивезення побутових відходів.
Крім того, скаржник зауважує, що  при розгляді даної справи  - оскільки позивач пред`явив  позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, то відсутні правові підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.
Також, не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Запорізької області від 08.09.2021 у справі № 908/1369/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову. Також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду від 08.09.2021р. у справі № 908/1369/21 посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення скаржник отримав лише 01.10.2021р.
Апеляційна скарга мотивована тим, що  судом першої інстанції порушені приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України, якою передбачено, що при виборі і застосуванню норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного суду. Так, суд відступив від висновків, які зазначені у постановах ВС від 30.07.2020 у справі №670/23/18; від 24.12.2020 по справі № 910/10734/18; від 18.11.2020 по справі № 318/1345/17; від 01.06.2021 по справі № 910/15940/20.
На думку скаржника, суд першої інстанції невірно трактує положення ст. 35-1 Закону України «Про відходи», як такі що виключають правову можливість надання таких іншим суб`єктам господарської діяльності.
ТОВ «ЕК «Гранік» з 1999 року надає послуги з вивезення відходів у м. Запоріжжя.
У відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з поводженням з побутовими відходами, який затверджено постановою КМУ № 1010 від 26.07.2006, рішенням виконавчого комітету Запорізької  міської ради № 423 від 19.09.2018 ТОВ «ЕК «Гранік»  були встановлені нові тарифи на послуги з вивезення  твердих побутових відходів у м. Запоріжжя.
Скаржник зауважує, що в п. 3 вказаного рішення виконкому Запорізької міської ради зазначено, що рішення втрачає  дію рішення виконавчого комітету Запорізької  міської ради  від 22.05.2015 №213/1 «Про  встановлення тарифів  на послуги з вивезення побутових відходів, які надає ТОВ «ЕК «Гранік» .
Після прийняття Запорізькою  міською радою  рішення від 29.01.2020 № 46 «Про визначення на конкурсних засадах юридичної особи, яка здійснюватиме збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами  на території міста Запоріжжя», вказане рішення виконавчого комітету Запорізької  міської ради № 432 від 19.09.2018 не скасовувалось.
ТОВ «ЕК «Гранік» має технічну можливість надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів у м. Запоріжжя, так як вказаній юридичній особі, у встановленому законодавством порядку, затверджені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів у м. Запоріжжя. До того ж, наявна відповідна спеціальна техніка для вивезення твердих побутових відходів, наявний відповідний штат працівників та укладений договір на надання послуг по захороненню відходів на Запорізькому полігоні твердих побутових відходів.
ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”, після перемоги на конкурсі з вивезення та захоронення відходів, були змінені суттєві умови за якими ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”    отримав перемогу, а саме в частині вартості надання послуг.
Наразі склалася така ситуація, що ТОВ «ЕК «Гранік» надає послуги дешевше ніж ТОВ “Вельтум-Запоріжжя” , хоча на конкурс у жовтні 2019 ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”   пропонував значно меншу вартість своїх послуг ніж ТОВ «ЕК «Гранік».
Крім того, скаржник зазначає і про те, що висновки щодо застосування норм права, які викладені в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 640/3604/21 не має жодного значення. 

          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

25.11.2021 позивачем надано відзиви на апеляційні скарги, в яких просить в задоволенні апеляційних скарг відмовити. Зокрема, у відзивах зазначено про те, що на підставі п. 2 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.10.2019 № 468 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії з визначення переможця конкурсу з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя» та вимог п. 30  Постанови КМУ від 16.11.2011 № 1173 між ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”  та Запорізької міської радою 31.10.2019 укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя, який діє з 01.01.2020 та є чинним по теперішній час.
Таким чином, власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, які розміщенні на території міста Запоріжжя в період з 01.01.2020 до 31.12.2029мають укладати договори з виконавцем послуг – юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, а саме з ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”.
Стосовно твердження ТОВ «ЕК «Гранік» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, позивач зазначає про те, що  таке залучення не гарантувало б зазначеній стороні додаткових прав чи можливостей, відтак, даний факт не вплинув та не порушив прав згаданої сторони.

        Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2021 поновлено строк на подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 у справі №908/1369/21. Справу призначено до розгляду на 02.12.2021 на 11 годин 00 хвилин.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021 поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 у справі №908/1369/21. Об`єднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 у справі №908/1369/21 в одне апеляційне провадження з апеляційною скаргою Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021 у справі №908/1369/21 та призначено справу до розгляду на 02.12.2021 на 11 годин 00 хвилин.
02.12.2021 у судовому засіданні оголошена перерва до 16.12.21 р.  на 11:40 . 
16.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.
         Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
На офіційному майданчику електронної системи публічних закупівель України РгоZогго Комунальним закладом “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради опубліковано Звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель (номер UА-2021-02-03-001908-b), згідно якого 02.02.2021 Комунальним закладом “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” ЗОР та Товариством з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” укладено договір № 37/21 від 02.02.2021 на закупівлю послуг з поводження з побутовими відходами (вивезення та захоронення твердих побутових відходів), код ДК 021:2015:90510000-5: Утилізація/видалення сміття та поводження зі сміттям.
Рішенням Запорізької міської ради від 29.01.2020 № 46 “Про визначення на конкурсних засадах юридичної особи, яка здійснюватиме збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами на території міста Запоріжжя” такою особою визначено ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”.
За результатами проведеного конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя між Запорізькою міською радою та ТОВ “Вельтум-Запоріжжя” укладений договір про надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя від 31.10.2019, строк дії якого з 01.01.2020 по 31.12.2029 включно.
02.02.2021 між ТОВ “Екотехнологічна компанія Гранік” (Виконавець) і Комунальним   закладом “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Орієнтир” Запорізької обласної ради (Замовник) укладено договір № 3721 надання послуг з вивезення та заборонений твердих побутових відходів, за умовами якого (п. 1.1.) Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати останньому послуги з вивозу та захоронення твердих побутових відходів 4 класу небезпеки з території Замовника згідно з Додатком № 1, який є невіддільною частиною Договору. (Код ДК 021:2015-90510000-5 Утилізація сміття та поводження зі сміттям). 
В Додатку № 1 до Договору зазначені: адреса установки контейнерів, найменування об`єкту, вартість вивозу ТПВ, кількість контейнерів та графік вивозу ТПВ.
Загальна сума оплати за вивезення та захоронення ТПВ з 01.02.2021 до 31.12.2021 становить 33835,89 грн, в т.ч. ПДВ 5639,32 грн. 
Пунктом 6.1. договору визначено, що на підставі статті 631 Цивільного кодексу України та враховуючи, що послуги,які є предметом цього Договору почали надаватися Замовнику Виконавцем з 01.02,2021 Сторони домовились про те,що умови даного Договору застосовуються до відносин між Сторонами цього Договору, які виникли до його укладення, а саме з 01.02.2021 та діє до 31.12.2021, але у будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Оскільки ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік” не визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Запоріжжя на період дії договору, то у відповідача відсутні правові підстави укладення договору на отримання послуг з поводження з побутовими відходами (вивезення та захоронення твердих побутових відходів) з ТОВ “Екотехнологічна компанія “Гранік”.
          Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
          Частиною першою    статті 15 Цивільного кодексу України    передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
          Згідно з положеннями частин першої та другої    статті 16 Цивільного кодексу України        кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
За змістом частини другої    статті 4 Господарського процесуального кодексу України    юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).
Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 910/2062/18 виклав правову позицію про те, що згідно з положеннями статей    2,    4,    5 Господарського процесуального кодексу України, статей    15,    16 Цивільного кодексу України    підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отож задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
За оскаржуваним рішенням, договір № 37/21 від 02.02.2021 укладений з порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України, порушує законні інтереси позивача, що є підставою для визнання його недійсним у відповідності до ч. 3 ст. 215 ЦК України.
Проте, судом першої інстанції не встановлено обставини порушення прав ТОВ «ЕК «Гранік», який є стороною спірного договору.
Як зазначено судом першої інстанції, за приписами ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.
Позивачем не заявлялося клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем ТОВ “Екотехнологічна компанія Гранік”, який є стороною спірного договору. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно залучити до участі у справі співвідповідача. 
Так, суд вважав, що таке не має обмежувати право позивача та захисту своїх порушених та законних інтересів в судовому порядку. 
Згідно зі    статтею 45 Господарського процесуального кодексу України    сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у    статті 4 цього Кодексу.
Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
    Статтею 47 Господарського процесуального кодексу України    передбачено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:
1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;
2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;
3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
У постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №922/2743/18 викладено правову позицію, відповідно до якої треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судового рішення у справі зазнають певних змін. Підставою участі у справі такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме - ймовірність виникнення в неї у майбутньому права на позов або можливості пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати поза межами цих правовідносин, в іншому разі така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб у принципі неможливий спір про право з протилежною стороною у відповідному судовому процесі. Якщо зазначений спір допускається, то ця особа обов`язково повинна мати процесуальний статус (становище) співвідповідача у справі, а не третьої особи.
Сторонами  спірного договору є ТОВ «ЕК «Гранік» (виконавець) та КЗ “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради (замовник).
Проте, звертаючись із позовом про     визнання договору № 37/21 від 02.02.2021 недійсним  позивач – ТОВ “Вельтум-Запоріжжя”   пред`явив позов лише  до КЗ “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради. Між тим, ТОВ «ЕК «Гранік» був залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.    З огляду на зміст заявлених позовних вимог ТОВ «ЕК «Гранік» мало бути відповідачем у справі поряд з КЗ “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради (співвідповідачем).
У постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, від 18.11.2020 у справі №318/1345/17 зроблено висновок, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них.
Відтак, колегія суддів наголошує про те, що оскільки позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою то відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.
З  урахуванням наведеного, доводи апеляційних скарг знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення у даній справі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
За приписами частини першої    статті 236 Господарського процесуального кодексу України    судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог    статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до частини першої    статті 277 Господарського процесуального кодексу України    підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 3 частини третьої    статті 277 Господарського процесуального кодексу України    порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Згідно з пунктом 2 частини першої    статті 275 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду слід повністю скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, при неправильному застосуванні норм матеріального права та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, та ухвалити у цій справі нове рішення, про відмову в задоволенні позову.
Судові витрати.
          Відповідно до    ст. 129 ГПК України    витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних  скарг покладаються на позивача.
            На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради  та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік”  у справі №908/1369/21 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2021  у справі № 908/1369/21 - скасувати.
У задоволенні  позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вельтум-Запоріжжя”   на користь  Комунального закладу “Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат “Орієнтир” Запорізької обласної ради  3 405,00  грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вельтум-Запоріжжя”   на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотехнологічна компанія “Гранік” 3 405,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.
Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.
Повний текст постанови підписано:
головуючим суддею - доповідачем Чус О.В. 13.01.2022, суддею-членом колегії  
Подобєд І.М. 13.01.2022, суддею-членом колегії  Кощеєвим І.М. _________________

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв    

       Суддя                                                                                                         І.М. Подобєд