ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року	Львів	Справа № 303/10291/21 пров. № А/857/4021/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –                                                Шевчук С.М.,
суддів –                                                                     Кухтея Р.В., Носа С.П.,
за участю секретаря судового засідання               Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від  24 грудня 2021 року (ухвалене у м.Мукачево, за правилами  спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Кость В.В., дата складання повного тексту рішення – не зазначена) у справі №  303/10291/21 за адміністративним позовом   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,  суд-

                                                       ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Провадження за вказаною позовною вимогою відкрито судом 24.12.2021 року.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від  24 грудня 2021 року адміністративний позов   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задоволено повністю. 
Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком до 6 (шести) місяців, а саме до 23.06.2022року (включно).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що на момент розгляду справи у суді відповідач був ідентифікований паспортом. Суд при ухваленні рішення не з`ясував обґрунтованості підстав затримання та не з`ясовував з яких причин іноземець не залишив території України у межах виконання рішення про примусове повернення. 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи та відповідачу під розписку, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання учасники справи не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли.
В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що мала спроба відповідача на незаконний перетин державного кордону з України в Угорщину,  на території України відповідач перебуває незаконно, родичів та коштів для виїзду з території України та постійного місця проживання не має. 

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року близько 13 год 30 хв в ході реадмісії в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Косино» на територію України був переданий громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який незаконно поза пунктом пропуску перетнув державний кордон з України в Угорщину та 22.12.2021 о 02 год 35 хв близько 2500 метрів від державного кордону України був затриманий прикордонною поліцією Угорщини на напрямку прикордонного знаку №296.
Вказаними діями відповідач порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою ст.204-1 КУпАП.
Зазначені обставини підтверджуються копією протоколу про адміністративне затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4  від 23 грудня 2021 року, копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23 грудня 2021 року, копією заяви на реадмісію від 22 грудня 2021 року, копією протоколу проведення прикордонно-представницької зустрічі від 23 грудня 2021 року, копією акту приймання-передавання особи від 23 грудня 2021 року.
Про затримання відповідача повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та проінформовано Департамент у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України.
Судом також встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця або тих, які потребують додаткового захисту, підстав для законного перебування на території України не має, термін перебування в Україні не продовжував, документи, що дають право виїхати з України відсутні, українською мовою не володіє, постійного місця проживання та родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження немає.  Відповідно до протоколу затримання та огляду речей, копія яких міститься у матеріалах справи, відповідач коштів для поверненні до країни походження немає.
Між Україною та Народною Республікою Бангладеш відсутній договір про реадмісію.
Окрім зазначеного  суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про його примусове видворення іноземця за межі території України.
Вказані обставини підтверджуються ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про відкриття провадження у справі та призначення справи  №303/10292/21 до розгляду, електронна копія якої міститься в Єдиному державному  реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/102199326.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2021 року у справі №303/10292/21 (електронна копія якої міститься в Єдиному державному  реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/102283857) позовні вимоги 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України — задоволено. 
Примусово видворено за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 . Допущено негайне виконання рішення суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 Згідно з частиною першою статті 26 Закону  України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон 3773-VІ) іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3773-VІ іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Положенням абзацу першого частини першої статті 30 Закону № 3773-VІ визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
3а правилами абзацу першого частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VІ іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Частиною 1 статті 289 КАС України встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Отож, з  аналізу приведених положень законодавства  вбачається, що підставою для примусового видворення з України іноземця та особи без громадянства є, з-поміж іншого:
невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення;
або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення або якщо існує ризик її втечі.
З матеріалів справи вбачається, що одночасно 24.12.2021 року судом першої інстанції відкрито провадження у справі:
№303/10291/21 за позовом 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )  до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України. Рішення  по суті вказаного спору винесено судом 29.12.2021року; 
№303/10292/21 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )  до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про його примусове видворення іноземця за межі території України. Рішення  по суті вказаного спору винесено судом 24.12.2021року.
Відтак, на дату винесення оскаржуваного судового рішення у цій справі, у провадженні  суду першої інстанції перебувала на  розгляді  справа  №303/10292/21 за  позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 )  до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про його примусове видворення іноземця за межі території України.
Враховуючи приведені фактичні обставини даної справи, за яких має місце:
-  подання позивачем  позову про примусове видворення відповідача  за межі території України;
- незаконний           перетин відповідачем державного кордону з України в Угорщину (що вказує на порушення відповідачем  вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року та на наявність у нього  наміру незаконно емігрувати до країн Європи);
- незаконне перебування відповідача на території України, відсутність у нього постійного місця проживання на території України, відсутність родичів та коштів для повернення до країни походження та з урахуванням того, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, у позивача були обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик втечі відповідача, як іноземця або особи без громадянства, який ухилитиметься від виконання рішення про його примусове видворення, у зв`язку з чим позивача виникли  підстави, передбачені частиною 1 статті 289 КАС України для звернення до суду з позовом про застосування до відповідача   такого заходу, як затримання з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.
За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи відповідача з приводу порушення позивачем процедури видворення  через ненадання відповідачу часу та можливості вільно переміщатися для самостійного залишення території України у строк зазначений у рішенні про примусове повернення, позаяк  у позивача  були обґрунтовані підстави вважати, що позивач, як іноземець або особа без громадянства ухилитиметься від виконання такого рішення та існує ризик його втечі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення на час його ухвалення є  таким, що постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Водночас, колегією суддів ураховано, що Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022.
Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022року продовжено строк дії воєнного стану в Україні» на 30 діб.
З огляду на запроваджений військовий стан на території України та наявну небезпеку для життя та здоров`я вказаного позивача, колегія  суддів приходить до висновку про необхідність невідкладного переміщення позивачем громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на територію його  громадської  приналежності, або на будь-яку іншу територію на якій не проводяться військові дії та відсутній запроваджений військовий стан.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
 
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від  24 грудня 2021 року у справі №  303/10291/21 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 17 березня 2022 року