КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М            У К Р А Ї Н И
 
06 січня 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Унікальний номер справи № 755/4491/19
Суддя в суді першої інстанції: Козачук О.М.
Провадження № 33/824/452/2022
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрито (а.с. 28-29).
Не погодившись з вказаною постановою, 14 грудня 2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Михальчук Н.П. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 32-38). 
Разом з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Михальчук Н.П. подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року, на обґрунтування якого зазначала, що ОСОБА_1 не був повідомлений про судове засідання на 22 липня 2019 року, у якому винесено постанову, постанову не отримував. Зазначала, що з текстом оскаржуваної постанови скаржник ознайомився 29 листопада 2021 року у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, дізнавшись про неї від державного виконавця, який повідомив про несплачений штраф у справі № 755/4491/19 (а.с. 46-48).
Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.  
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Встановлено, що оскаржувана постанова Дніпровського районного суду міста Києва була винесена 22 липня 2019 року, а апеляційна скарга подана 14 грудня 2021 року.
Тобто апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП   10-денного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, після надходження адміністративних матеріалів до суду першої інстанції ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи судом, зокрема, призначені судові засідання на 18 січня 2019 року та  11 червня 2019 року, що підтверджується наявними у справі розписками (а.с. 8, 27).
Про судове засідання 22 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено шляхом направлення на його адресу проживання судової повістки-повідомлення, проте, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та справу було розглянуто без його участі (а.с. 28-29).
Наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з тим, що адміністративні матеріали відносно нього передано до суду та призначено судовий розгляд справи, чого сам ОСОБА_1 не заперечував в апеляційній скарзі, зазначивши, що з`являвся на всі призначені судові засідання по справі, які не відбулися з незалежних від нього причин.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не вживав жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, яке безпосередньо стосується його інтересів, зокрема не подавав до суду заяв про отримання інформації про розгляд даної справи чи про отримання копії повного тексту постанови.
Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не направлялася та він не отримував копії повного тексту оскаржуваної постанови не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки згідно з КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2019 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                     _________________                             Б.Б. Левенець