14.02.22
22-ц/812/130/22
Єдиний унікальний номер судової справи: 487/6577/20
Провадження № 22-ц/812/ 130/22 Доповідач апеляційної інстанції - Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

14 лютого 2022 року                         м. Миколаїв        Справа №487/6577/20
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Самчишиної Н.В.,
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,
зі секретарем судового засідання – Калашник А.О.,
за участю:
- позивача ОСОБА_1 та її представника – ОСОБА_2 ,
- представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2021 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кузьменко В.В., повний текст складено 07 червня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації, 

встановив:

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2010 року, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 16 березня 2020 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2019 року відповідач є платником аліментів.
Під час шлюбу, 20 червня 2017 року ними було придбано автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований на її ім`я.
У березні 2020 року відповідач, без її згоди, забрав автомобіль зі стоянки та з цього часу вони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, зокрема вказаного автомобіля.
Враховуючи викладене, позивач просила постановити судове рішення за яким автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований на її ім`я, придбаний через сервісний центр 4841 м. Миколаєва 20 червня 2017 року визнати таким, що набутий при перебуванні у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , стягнути з відповідача на її користь 50% вартості автомобіля у сумі 124 275 гривень та припинити її право власності на автомобіль.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, посилався на завищену суму грошової компенсації за половину автомобіля та на висновок експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №20-181 від 06 квітня 2020, який надав суду та, яким визначена його ринкова вартість 149 977 грн. 17 коп.
У заяві від 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 просила задовольнити позов у повному обсязі, при цьому змінила суму компенсації половини вартості автомобіля до 108 883 грн. 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2021 року позов задоволено.
Автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_1 , придбаний через сервісний центр 4841 м. Миколаєва 20 червня 2017 року визнано таким, що набутий при перебуванні у шлюбі з ОСОБА_3 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 108 883 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 082 грн. судового збору.
Припинено право спільної сумісної власності подружжя на легковий автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що для захисту майнового права позивача, згідно змісту статей 15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до частини першої статті 70 СК України, з урахуванням того, що іншого сторонами не визначено за домовленістю або шлюбним договором, а також, що спірний автомобіль є неподільною річчю, на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль у розмірі 108 883,00 грн. Визначаючи розмір компенсації суд виходив з висновку звіту про оцінку автомобіля, що складає 217 776 грн.
В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які судом першої інстанції визнано доведеними та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати частково рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошової компенсації в розмірі 108 883 грн. та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію половини вартості автомобіля в розмірі 74 988 грн. 59 коп.
Зокрема, зазначав, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що позивач не уточнювала позовних вимог, тоді як позовні вимоги не відповідають складеному звіту про оцінку майна. Суд не врахував дійсну вартість автомобіля, яка за висновком №20 -181, що був ним наданий суду першої інстанції, становить 149 977 грн. 17 коп. Тому, на його думку, саме з такої суми суд повинен був виходити стягуючи Ѕ частку вартості автомобіля.
Правом на подачу відзиву позивач не скористалася.
Сторони про розгляд справи апеляційним судом повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 08 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 16 березня 2020 року (а.с.10-11).
Згідно вищезазначеного рішення фактично шлюбні відносини між ними припинено з 28 червня 2019 року.
За період шлюбних відносин у них народилися донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14,16).
Під час перебування у шлюбі, сторонами 20 червня 2017 року придбано автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований за позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.20).
Згідно висновку про вартість майна від 08 лютого 2021 року складеного ТОВ «Антан – Юг» на замовлення адвоката Зозулі О.М. вартість автомобіля (без огляду транспортного засобу) становить 217 776 грн. (а.с.61).
Звертаючись до суду із заявою від 07 квітня 2021 року позивачка просила стягнути на її користь грошову компенсацію половини вартості зазначеного автомобіля в сумі 108 883 грн., тобто 50 % від 217 776 грн.
В процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідачем, 26 березня 2021 року до заперечень був доданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, проведеного Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №20-181 від 06 квітня 2020 року на замовлення ОСОБА_3 , яким вартість автомобіля (з оглядом транспортного засобу) складає 149 977 грн. 17 коп. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є спільним майном подружжя, та вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина його вартості в рахунок компенсації частки позивача у спільному автомобілі, яка становить 108 883 грн.
З висновком суду першої інстанції щодо визначеного розміру грошової компенсації частки позивача у спірному автомобілі колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Засади шлюбу, а також правовідносини, які виникають із особистих немайнових та майнових прав та обов`язків подружжя, визначаються нормами СК України.
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. 
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.
Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна.
Установивши, що автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ВАЗ 21150, придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу.
Як встановлено, згідно наданого позивачем висновку про вартість майна від 08 лютого 2021 року, складеного ТОВ «Антан – Юг» на замовлення адвоката Зозулі О.М., вартість автомобіля (без огляду транспортного засобу) становить 217 776 грн. 
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, проведеного Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №20-181 від 06 квітня 2020 року на замовлення ОСОБА_3 вартість автомобіля (з оглядом транспортного засобу) складає 149 977 грн. 17 коп. 
В суді першої інстанції сторони клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи не подавали. 
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року судом апеляційної інстанції була призначена судова авто товарознавча експертиза.
За повідомленням судового експерта Миколаївського НДЕКЦ Єфремова І.В. транспортний засіб на огляд не надано. Розглянувши матеріали справи експерт дійшов висновку, що в них недостатньо вихідних даних для повного, всебічного та об`єктивного дослідження з визначення ринкової вартості вказаного транспортного засобу. Відповісти на поставлене перед експертом запитання без огляду транспортного засобу не уявляється можливим.
З пояснень представника відповідача слідує, що сторона відповідача з технічних причин (заблокування) не мала можливості надати автомобіль для огляду експерта та експертом відмовлено провести огляд за місцезнаходженням автомобіля. 
Доводи скарги про не надання судом першої інстанції оцінки наданому відповідачем висновку про вартість автомобіля є слушними, оскільки оцінка наданому доказу щодо цих обставин судом першої інстанції не була надана та не були зроблені відповідні висновки щодо стану автомобіля на час проведення дослідження.
У справі містяться два висновки спеціалістів, оцінка спірного автомобіля виконана суб`єктами оціночної діяльності, на замовлення представника позивача та відповідача. Вартість спірного автомобіля за оцінкою наданою стороною позивача є вищою, чим за висновком, наданим відповідачем. 
З огляду на надані сторонами докази, суд першої інстанції не надав оцінку висновкам в сукупності з іншими доказами та дійшов передчасного висновку, що визначена висновком про вартість автомобіля від 08 лютого 2021 року відповідачем не оспорювалась. В даному випадку суд першої інстанції не виконав свій процесуальний обов`язок щодо оцінки наданих сторонами доказів. 
Оцінюючи надані висновки про вартість автомобіля, суд апеляційної інстанції враховує те, що за висновком від 08 лютого 2021 року визначення ринкової вартості транспортного засобу проводилось без врахування технічного стану, без огляду транспортного засобу, тоді як за висновком №20-181 об`єктом дослідження був сам транспортний засіб. Оскільки суд з власної ініціативи не може збирати докази, тому твердження в апеляційній скарзі відповідача про те, що саме з суми визначеної за висновком №20-182 повинна бути стягнута Ѕ частка вартості автомобіля у розмірі 74 988 грн. 59 коп., заслуговують на увагу, оскільки за цим висновком визначення вартості автомобіля було проведено з урахуванням технічного огляду автомобіля, який давав змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані транспортного засобу, його комплектність, укомплектованість, технічний стан, обсяг і характер пошкоджень (позивач в суді апеляційної інстанції підтвердила те, що спірний автомобіль було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача), пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Даний висновок складено за формою і змістом відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. 
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору щодо розміру грошової компенсації є помилковими.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру грошової компенсації Ѕ частки вартості автомобіля до 74 988 грн. 59 коп.
З урахуванням наведеного, підлягає зміні рішення суду в частині стягнення судового збору.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судовий витрат.
За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено 1 242 грн. (за вимоги майнового характеру) та 840 грн. 80 коп. (за вимоги немайнового характеру).
Позовні вимоги майнового характеру задоволено частково на суму 74 988 грн. 59 коп. Тому з відповідача на користь позивача підлягав стягненню судовий збір в розмірі 1 590 грн. 22 коп., з яких: 749 грн. 42 коп., що відповідає 60, 34 % задоволених вимог майнового характеру та 840 грн. 80 коп. вимог немайнового характеру.
Апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена. Тому з позивача на його користь підлягає стягненню 1 261 грн. 20 коп.
Шляхом взаємозаліку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 329 грн. 02 коп. (1590 грн. 22 коп. – 1 261 грн. 20 коп.)
Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 381,382, ЦПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2021 року змінити в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації половини вартості автомобіля та стягнення судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 74 988 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 59 коп. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 329 (триста двадцять дев`ять) 02 коп. судового збору в обох судових інстанціях.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                                Н.В. Самчишина

Судді:                                                                 П.П. Лисенко

                                                                Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 15 лютого 2022 року.