Ухвала
28 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 433/686/21
провадження № 61-179вп21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 2021 року 
за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 
2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про визначення місця проживання дитини направлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку, визначеному статтею 29 ЦПК України.
У січні 2022 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 2021 року за виключними обставинами.
Заява мотивована тим, що на виконанні Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) знаходиться виконавчий лист 
№ 644/1752/19, виданий Харківським апеляційним судом 18 серпня 
2020 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 027 грн з 12 березня 
2019 року до досягнення нею повноліття, з подальшою індексацією відповідно закону. Станом на 07 квітня 2021 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно 
з розрахунком від 07 квітня 2021 року за період з 12 березня 2019 року 
по 01 квітня 2021 року становить 49 366,30 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників. 
Постановою головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) від 07 квітня 2021 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 644/1752/19, виданим Харківським апеляційним судом 18 серпня 2020 року.
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 2021 року, враховуючи нововиявлені обставини, і залишити справу № 433/686/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини у підсудності Троїцького районного суду Луганської області.
У прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення 
за виключними обставинами необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Частиною першою статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Європейський суд з прав людини в ухвалі від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягти.
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд. 
Звернення до Верховного Суду із вказаною заявою фактично спрямоване на перегляд судового рішення за відсутності такої можливості у процесуальному законі. 
Предметом перегляду за виключними (нововиявленими) обставинами за заявою ОСОБА_1 є ухвала суду першої інстанції про передачу справи до Верховного Суду для визначення підсудності з урахуванням нововиявлених обставин.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
У частині третій статті 423 ЦПК України визначені підстави для перегляду судових рішень за виключними обставинами.
Частиною першою статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Отже, положення зазначених норм передбачають можливість перегляду за нововиявленими або виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили та якими завершено розгляд справи по суті в суді відповідної інстанції.
Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду, ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду. 
Разом із тим, інші ухвали судів не підлягають перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а отже процесуальним наслідком звернення із такою заявою є постановлення судом ухвали про відмову у її прийнятті.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведений у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження № 61-2146св18), 
від 25 березня 2020 року у справі № 1327/4552/17 (провадження 
№ 61-10862св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження № 61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/11 (провадження № 61-1546св21) та від 23 грудня 2021 року у справі 
№ 459/1582/14-ц (провадження № 61-14318св19).
У цій справі ухвала Троїцького районного суду Луганської області 
від 16 грудня 2021 року не є судовим рішенням, яким завершено розгляд справи по суті, а отже, це судове рішення не може бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими (виключними) обставинами.
З огляду на те, що Верховний Суд не змінював та не ухвалював нове судове рішення у справі, отже ухвала Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 2021 року не підлягає перегляду Верховним Судом за нововиявленими (виключними) обставинами, у зв`язку з чим у прийнятті заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Варто зауважити, що ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року 
у визначенні підсудності цієї справи відмовлено, матеріали справи повернуто до Троїцького районного суду Луганської області. 
Керуючись статтями 259, 260, 423, 425, 429 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Троїцького районного суду Луганської області від 16 грудня 
2021 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Копію ухвали разом із доданими до заяви матеріалами повернути особі, 
яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                І. М. Фаловська